КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
    03680 м. Київ , вул. Солом`янська, 2-а 

Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/2308/2022                                                             

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
 
            08 лютого 2022 року                                                                   м. Київ
                                                                                                                   Справа № 760/15345/20
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:   
головуючого   судді-доповідача                            Ящук Т.І., 
суддів                                                                        Борисової О.В., Немировської О.В.,  
за участю секретаря  судового засідання              Кравченко Н.О.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», яка подана представником Дубиною Олександром Олександровичем, на рішення Солом`янського районного суду м. Києва  від 20 січня 2021 року, ухвалене у складі судді Оксюти Т.Г., 
у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про захист прав споживачів, визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди, 
 
встановив:
 
У липні 2020 року позивачі  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», в якому  просили:
- визнати дії Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» щодо нарахування плати за послуги з централізованого постачання гарячої води за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань у розмірі 787,70 грн. за особовим рахунком ОСОБА_1 та ОСОБА_2 № НОМЕР_1 згідно з рахунком-повідомленням станом на 01.12.2019 р. - протиправними;
- зобов`язати Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» провести корегування нарахувань за послуги з централізованого постачання гарячої води (особовий рахунок: НОМЕР_1 ), які були виставлені споживачам  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за нормативами (нормами) споживання (у рахунку-повідомленні станом на 01.12.2019 р. у розмірі 787,70 грн., з урахуванням вимог пункту 4 частини 3 статті 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та частини 2 пункту 10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 (тобто згідно з переданими та додатково зафіксованими у Акті контрольного зняття показників з лічильника ГВП № 85 від 16.12.2019 р. показань квартирного лічильника ЛК-15 № 4805763 на рівні споживання 164 м3 та з урахуванням того, що остання сплата відбулася за споживання 164 м3);
- зобов`язати Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» привести умови договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води населенню, який опубліковано на вебсторінці КП «Київтеплоенерго» (за посиланням: https://kte.kmda.gov.ua/ukladannya-dogovoru-z-kp-kyyivteploen/ до вимог законодавства України та Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою КМУ від 21.07.2005 № 630;
- стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) моральну шкоду на користь  ОСОБА_1  у сумі 5000,00 грн. та на користь  ОСОБА_2 у сумі 5000,00 грн.;
- стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» 93,60 грн. на користь ОСОБА_2 в якості відшкодування витрат на проведення повірки лічильника ЛК-15 № 4805763 та на користь ОСОБА_1  557,31 грн. в якості відшкодування витрат на копіювання та друк, пов`язані з розглядом справи.
Свої вимоги обґрунтовують тим, що вони є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . Між позивачами як власниками зазначеної квартири та Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» укладено індивідуальний договір про надання послуг з централізованого постачання гарячої води (особовий рахунок: НОМЕР_1 ). Позивачі, як споживачі за укладеним договором, щомісячно здійснюють передачу показників споживання послуги з централізованого водопостачання гарячої води до КП «Київтеплоенерго» через особистий кабінет на веб сторінці Київтеплоенерго чи КП «ГІОЦ».
29.11.2019 позивачами через вебсторінку КП «ГІОЦ» (в особистому кабінеті) було декілька разів відправлено показники споживання послуги з централізованого постачання гарячої води. У вказаних показниках було визначено, що попередні показники складають 164 м3, поточні показники складають 164 м3. Таким чином, відображено, що за відповідний період позивачами споживання послуги з централізованого постачання гарячої води не здійснювалося. В той же час, у листах, які надійшли автоматично від КП «ГІОЦ» у розділі «Статус» було вказано наступне: «Увага! Неможливо занести покази пізніше ніж знято лічильник».
Вказаний лічильник споживання послуги централізованого постачання гарячої води (ЛК-15 № 4805763) було встановлено та опломбовано у квартирі споживачів 05.02.2015 року, що засвідчується відповідним актом. У вказаному акті відображено наступні характеристики встановленого та опломбованого 05.02.2015 р. лічильника: «ТИП лічильника» - ЛК-15; «№ лічильника» - 4805763; та «Показники куб.м.» - 00001 м3. І звісно ж, на момент передачі показників, вказаний лічильник не було знято.
В особистому кабінеті споживача (кабінет зареєстровано на ОСОБА_2  згідно особового рахунку: НОМЕР_1 ) на веб-сторінці КП «Київтеплоенерего» розділ передачі показників було заблоковано та показано повідомлення, що у КП «Київтеплоенерго» відсутні дані щодо повірки лічильника гарячого водопостачання позивачів. В зазначеному повідомленні КП «Київтеплоенерго» також вказувало, що позивачам необхідно надати до КП «Київтеплоенерго» сертифікат метрологічної повірки їх лічильника.
З метою уникнення спорів (з питання повірки квартирного лічильника) позивачі вирішили провести заміну лічильників із контрольним зняттям показників встановлених лічильників та наступним прийняттям на комерційний облік нових лічильників.
02.12.2019 р. ОСОБА_2 звернулась до одного з сервісних центрів комунального концерну «Центр комунального сервісу» та подала заявку на розпломбування лічильників постачання холодної та гарячої води.
Після чого, 13.12.2019 року позивачі отримали рахунок-повідомлення станом на 01.12.2019 року,  з якого стало остаточно зрозуміло, що передані ними показники споживання послуги з централізованого постачання гарячої води КП «Київтеплоенерго» не враховані та здійснено нарахування по нормі споживання на 3 особи у розмірі 8,7 м3 на суму 787 гривень 70 копійок.
Такі дії КП «Київтеплоенерго» вважають неправомірними та такими, що порушують права позивачів як споживачів послуги з централізованого постачання гарячої води. Крім того, показники рахунку позбавлені логічного взаємозв`язку та є взаємовиключними, оскільки при тому, що КП «Київтеплоенерго» за споживання послуги централізованого постачання гарячої води здійснило нарахування у розмірі за 8,7 м3, нарахування за послугу з централізованого водовідведення гарячої води не здійснювалося, оскільки за показниками було відведено 0 м3 гарячої води.
16.12.2019 року за результатом поданої споживачами заявки на розпломбування лічильників у зв`язку з заміною, представником КП «Київтеплоенерго» складено акт контрольного зняття показників з лічильника ГВП № 85 у якому відображено, зокрема, що представником КП «Київтеплоенерго» здійснено розпломбування лічильника № 4805763 та зафіксовано показники лічильника на рівні 164 м3 (в тому числі зафіксовано факт сплати за 164 м3). В акті відсутні будь-які зауваження щодо стану лічильника, не зафіксовано жодної інформації щодо несанкціонованого втручання в його роботу в період експлуатації.
Таким чином, підтверджено, що 29.11.2019 р. позивачами як споживачами послуги з централізованого постачання гарячої води були передані правильні та точні показники на рівні 164 м3, які КП «Київтеплоенерго» протиправно відмовилося прийняти та всупереч положенням чинного законодавства здійснило нарахування за послугу з централізованого постачання гарячої води в об`ємі, який не відповідає реальній дійсності.
Крім того, 16.12.2019 р. представником КП «Київтеплоенерго» складено Акт прийняття на комерційний облік лічильника гарячого водопостачання № 85, у якому відображено, зокрема номер встановленого лічильника (№ 9200365894) та номер пломби, встановленої представником КП «Київтеплоенерго» (№ С50055881), повторно відображено, що остання сплата відбулася за показником споживання на рівні 164 м3 та відмітка про допущення встановленого засобу обліку до експлуатації.
Відмова КП «Київтеплоенерго» від врахування показань справного засобу індивідуального обліку постачання гарячої води та справляння плати за нормами (нормативами) споживання ставить споживачів у нерівне становище перед іншими побутовими споживачами у місті Києві, яким виконавцем, при встановленні індивідуальних лічильників, здійснюється нарахування за їх показниками, оскільки приймання-передача та визначення фактичного об`єму спожитої гарячої води визначається не по об`єктам побутових споживачів (квартирах), а за нормами (нормативами) (при наявності справного засобу індивідуального обліку), чим порушуються Правила № 630, умови договору та Закон України «Про захист прав споживачів».
Позивачі констатують нікчемність положень договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води населенню, який опубліковано на вебсторінці КП «Київтеплоенерго» (за посиланням: https://kte.kmda.gov.ua/ukladannya-dogovoru-z-kp-kyyivteploen/), який покладає на останніх обов`язок контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж, адже такі положення взагалі не покладають на зобов`язану сторону (відповідача) певних обов`язків, а саме обов`язку проводити повірку засобів обліку, який закріплений у підпункті 4 пункту 32 Правил № 630. Крім того, нікчемними є положення договору, прописані відповідачем у п. 9 договору, зміст якого частково відрізняється від абз. 5 пункту 15 Правил № 630, який встановив вичерпний перелік підстав за яких плата за послуги вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання.
Вважають, що єдиною законною підставою, за якої відповідач міг нараховувати плату позивачам за нормативами (нормами) споживання, є встановлення відповідачем несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню. Позивачі наголошують, що саме відповідач мав би, при виникненні спору, довести факт такої несправності. В той же час, позивачі здійснили за власний рахунок повірку лічильника ЛК-15 № 4805763, показання якого відповідач відмовився прийняти.
 
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва  від 20 січня 2021 року позов задоволено частково.
Визнано дії Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» щодо нарахування плати за послуги з централізованого постачання гарячої води за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань у розмірі 787,70 грн. за особовим рахунком ОСОБА_1 та ОСОБА_2 № НОМЕР_1 згідно з рахунком-повідомленням станом на 01.12.2019 року протиправними.
Зобов`язано Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (код ЄДРПОУ 40538421, місцезнаходження: м. Київ, вул. Івана Франка, 5) провести корегування нарахувань за послуги з централізованого постачання гарячої води (особовий рахунок: НОМЕР_1 ), які були виставлені споживачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2   за нормативами (нормами) споживання у рахунку-повідомленні станом на 01.12.2019 р. у розмірі 787,70 грн., з урахуванням переданих та додатково зафіксованих у Акті контрольного зняття показників з лічильника ГВП № 85 від 16.12.2019 року показань квартирного лічильника ЛК-15 № 4805763 на рівні споживання 164 м3 та з урахуванням того, що остання сплата відбулася за споживання 164 м3.
Стягнуто з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 1000,00 грн.; на користь ОСОБА_2   -  моральну шкоду в сумі 1000,00 грн.
Стягнуто з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_2  кошти в сумі 93,60 грн. в якості відшкодування витрат на проведення повірки лічильника ЛК-15 № 4805763.
Стягнуто з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 557,31 грн. в якості відшкодування витрат на копіювання та друк, пов`язані з розглядом справи.
У задоволенні решти вимог відмовлено.
 
Не погоджуючись з рішенням суду, представник КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» - Дубина О.О. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на його незаконність, порушення судом першої інстанції  норм матеріального та процесуального права. 
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що КП «Київтеплоенерго» стало виконавцем послуг з централізованого опалення (ЦО) та централізованого постачання гарячої води (ЦПГВ) лише з 01.05.2018.   Звертає увагу на те, що КП «Київтеплоенерго» є виконавцем послуг саме з централізованого опалення (ЦО) та централізованого постачання гарячої води (ЦПГВ), а не з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (виконавці), як зазначено судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні. 
Вказує, що відповідач має право здійснювати нарахування за послуги ЦО та ЦПГВ  тільки за показаннями засобів обліку, які пройшли повірку у встановленому законодавством порядку. Крім того, відповідно до п. 13 публічного договору встановлено, що «споживач зобов`язаний контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому, числі демонтаж, транспортування та монтаж». Вказаний договір діяв на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, жодних заперечень з приводу положень договору від позивачів не надходило. Крім того, публічний договір не визнаний судом недійсним, що в свою чергу, зобов`язує позивачів дотримуватися його умов та виконувати обов`язки, передбачені договором.
Зазначає, що проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку має здійснюватися за рахунок власника квартири. Таким чином, оскільки при проведенні нарахувань за спожиті послуги з централізованого постачання теплової енергії мають враховуються показники лише тих приладів обліку теплової енергії, які пройшли відповідну повірку, позивачі не забезпечили вчинення вказаних дій.
Відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», який набрав чинності 02.08.2017 та Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1344 від 02.11.2017 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг виконала перерахунок вартості тарифів та вилучила з них витрати, пов`язані з обслуговуванням та повіркою загальнобудинкових та індивідуальних засобів обліку, тим самим поклавши обов`язок на власника індивідуального засобу обліку води за власний рахунок здійснювати їх періодичну повірку, обслуговування та ремонт, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки. 
Аналогічні висновки викладені у постанові Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 11.05.2021 р. у справі № 215/6483/19. 
Вказує, що пункт 61 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з ЦО і ЦПГВ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869, передбачав віднесення до витрат на збут витрати на проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки. Однак, постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2018 №477 зазначений пункт було виключено. Тарифи на теплову енергію, послуги з ЦО та ЦПГВ за категоріями споживачів для КП «Київтеплоенерго» встановлюються відповідними органами місцевого самоврядування. Підприємство зобов`язане застосовувати лише ті тарифи, які встановлені для нього у визначеному законом порядку.  Відповідно  до законодавства тарифи на комунальні послуги та теплову енергію є регульованими та встановлюються уповноваженим на це органом. Таким чином, оскільки структура тарифу на послугу з ЦПГВ встановленого для КП «Київтеплоенерго» не включає витрат на проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку теплової енергії, а тому виконавець не забезпечує обслуговування вузлів розподільного обліку.
Наголошує на тому, що періодична повірка вузлів розподільного обліку повинна здійснюватися за рахунок позивачів на підставі ч.2 ст. 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».     
Також вказує, що позивач ОСОБА_1 не надав доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема на копіювання та друк. Крім того, при розрахунку вищезазначеної суми коштів, ОСОБА_1   застосовано методику за аналізом нормативно-правових актів, на відшкодування фактичних витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію, розпорядником яких є, зокрема, Державна служба України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, та їх розміру та Національне антикорупційне бюро України. Також, звертає увагу суду, що проведений ОСОБА_1 розрахунок здійснений на основі ставки мінімальної заробітної плати встановленої у 2020 році, а не ставки прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.
Крім того, в зв`язку з безпідставністю позову та відсутністю будь-яких порушень прав та інтересів позивачів, вини відповідача позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню. Позивачами не надано доказів порушення їхніх прав та інтересів КП «Київтеплоенерго».
 
В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 підтримала апеляційну скаргу та просила задовольнити.
Позивач ОСОБА_1 вважав доводи апеляційної скарги безпідставними та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала  заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, апеляційну скаргу представника відповідача - відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини справи,  перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 
 
            Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 липня 2015 р. № 474, ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку води (у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки) має здійснюватися за рахунок виконавця зазначених послуг, а витрати, понесені виконавцем, відшкодовуються не інакше, як шляхом їх включення у тариф на послуги з постачання холодної води та водовідведення та сплати споживачем щомісячно у складі цих послуг.
Суд першої інстанції вважав, що підприємства, які надають послуги споживачам з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (виконавці), повинні забезпечити виконання робіт з періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії за рахунок включення цих робіт до тарифу на послуги з утримання будинків і споруд відповідно до укладених між ними договорів.   Обов`язок проведення періодичної повірки та відповідальність за своєчасність її проведення покладається виключно на постачальників послуг. 
Відхиляючи доводи відповідача, суд першої інстанції дійшов висновку, що законодавство у сфері житлово-комунальних послуг не передбачає відповідальності споживача за прострочення проведення повірки засобів вимірювальної техніки, обов`язок контролювати міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж, покладається на виконавця послуг.
Суд вважав встановленим факт того, що  29.11.2019 року  позивачами як споживачами послуги з централізованого постачання гарячої води були передані правильні та точні показники на рівні 164 м3, які КП «Київтеплоенерго» відмовилося прийняти та всупереч положенням чинного законодавства здійснило нарахування за послугу з централізованого постачання гарячої води в об`ємі, який не відповідає реальній дійсності, що підтверджується рахунком-повідомленням станом на 01.12.2019 р (а.с. 17, т. 1).
16.12.2019 р. представником КП «Київтеплоенерго» також складено Акт прийняття на комерційний облік лічильника гарячого водопостачання № 85 (а.с. 19). У вказаному акті відображено, зокрема, номер встановленого лічильника (№ 9200365894) та номер пломби, встановленої представником КП «Київтеплоенерго» (№ С50055881), повторно відображено, що остання сплата відбулася за показником споживання на рівні 164 м3 та відмітка про допущення встановленого засобу обліку до експлуатації.
Тому суд дійшов висновку, що  єдиною законною підставою, за якої відповідач міг нараховувати плату позивачам за нормативами (нормами) споживання, є встановлення відповідачем несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню. Саме відповідач мав би, при виникненні спору, довести факт такої несправності. Однак, представником відповідача не надано доказів, на які вона посилалась як на підставу своїх заперечень проти позову,  та не спростовано висновки суду.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що дії КП «Київтеплоенерго» є неправомірними та такими, що порушують права позивачів як споживачів послуги з централізованого постачання гарячої води та вважав, що позивачам необхідно нарахувати плату за обсяги використаної води за показниками лічильників, які вони надавали.
Тому суд першої інстанції вважав, що позовні вимоги про визнання протиправними дій Комунального підприємства виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» щодо нарахування плати за послуги з централізованого постачання гарячої води за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань у розмірі 787,70 грн. згідно з рахунком-повідомленням станом на 01.12.2019 року та здійснення корегування нарахувань за послуги з централізованого постачання гарячої води (особовий рахунок: НОМЕР_1 ) підлягають задоволенню.
Крім того, у зв`язку з тим, що обов`язок контролювати міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж, покладається на виконавця послуг, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_2 93,60 грн. в якості відшкодування витрат на проведення повірки лічильника ЛК-15 №4805763.
Вважаючи встановленим, що протиправною поведінкою відповідача, яка полягає у відмові від врахувань показань справного засобу індивідуального обліку постачання гарячої води, позивачам було завдано моральної шкоди та душевних страждань, які полягають в нарахуванні плати за нормами (нормативами) споживання на три особи без врахування їх показань, необхідністю звернення до сервісного центру та відповідно понесення додаткових витрат, а також звернення до суду. Тому з відповідача на користь кожного з позивачів підлягає відшкодуванню моральна шкода у розмірі по 1000 грн.
Також  суд вважав за можливе стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 суму у розмірі 557,31 в якості витрати на копіювання та друк позовної заяви з додатками до неї, як судові витрати. 
 
Вищевказані висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вони зроблені з неправильним застосуванням норм матеріального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи.
Так, до прийняття Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», який набрав чинності 02 серпня 2017 року, частиною четвертою статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» було передбачено, що періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювання яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.
Однак, з набранням чинності Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22 червня 2017 року за № 2119-VIII змінено підходи до обліку комунальних послуг, а також встановлення та обслуговування засобів обліку води та теплової енергії (як квартирних, так і будинкових).
Зокрема, Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»  було внесено зміни до статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та виключено вимогу щодо здійснення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб теплову енергію і воду), що є власністю фізичних осіб, за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з тепло- і водопостачання.
09 листопада 2017 року було прийнято Закон України № 2189-VIII « Про житлово-комунальні послуги, пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень якого абзаци перший-третій частини четвертої статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» замінено  п`ятьма новими абзацами.
 
Таким чином, відповідно до абзацу 5 ч. 4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» ( в редакції на час виникнення спірних правовідносин) було встановлено, що періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором, а у разі укладення співвласниками багатоквартирного будинку індивідуальних договорів про надання відповідної комунальної послуги періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) таких вузлів обліку забезпечуються виконавцем комунальної послуги за рахунок плати за абонентське обслуговування, встановленої відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
Пунктом 6 Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 474 від 08 липня 2015 року ( зі змінами, внесеними постановою № 880 від 24.10.2018 року) визначено, що оплата періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу) засобів вимірювальної техніки, результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиту для побутових потреб електричну енергію і газ, комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду, здійснюється відповідно до частини четвертої статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»
Крім того, пунктом 7 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22 червня 2017 року за № 2119-VIII було доручено  Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, органам місцевого самоврядування протягом трьох місяців з дня опублікування зазначеного Закону забезпечити перегляд тарифів на теплову енергію, послуг з централізованого водопостачання, постачання гарячої та холодної води для суб`єктів природних монополій та суб`єктів, що провадять діяльність на суміжних ринках, в частині виключення зі складових відповідних тарифів витрат на встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного та розподільного обліку теплової енергії та води.
Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, було прийнято постанову № 1344 від 02.11.2017 року, якою зі структури тарифів було виключено витрати на обслуговування, періодичну повірку і ремонт квартирних засобів обліку гарячої води.
Пунктами 20, 61 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з ЦО і ЦПГВ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869,  було передбачено віднесення до витрат на збут витрати на проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки.
Однак, постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2018 №477 відповідні абзаци зазначених пунктів було виключено.
Отже, оскільки структура тарифу на послугу з ЦПГВ встановленого для КП «Киїтеплоенерго» не включає витрат на проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку теплової енергії,  то виконавець не забезпечує обслуговування вузлів розподільного обліку, їх метрологічну повірку.
Таким чином, відповідно до вищевказаних норм законодавства, а також  згідно з роз`ясненнями Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужби) від 13.11.2019 року, від 01.10.2020 року, з грудня 2017 року повірка засобів обліку води, які знаходяться у власності фізичних осіб, здійснюється за кошти споживачів.
Відповідно до висновку Верховного Суду у постанові від 11 травня 2021 року у справі  № 215/6483/19,  до 28 листопада 2017 року періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки, що є власністю фізичних осіб, здійснювалась за рахунок суб`єктів господарювання, а з 29 листопада   2017 року повірка та ремонт засобів квартирних приладів обліку води, які знаходяться у власності фізичних осіб, здійснюється за кошти абонентів.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обслуговування вузлів обліку - це огляд, опломбування/розпломбування, періодична повірка (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж), ремонт засобів вимірювальної техніки, які є складовою частиною вузла обліку, забезпечення дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності), ремонт та заміна допоміжних засобів вузла обліку.
Пунктом 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» визначено, що вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів.
Таким чином, прилади обліку води, що забезпечують індивідуальний облік споживання води в квартирі багатоквартирного будинку, в розумінні Закону «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» виконують функції вузлів розподільного обліку. 
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що засоби вимірювальної техніки можуть застосовуватися, якщо вони відповідають вимогам щодо точності, встановленим для цих засобів, у певних умовах їх експлуатації. Засоби вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд, дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та у продаж і видавати напрокат лише за умови, якщо вони пройшли повірку або державну метрологічну атестацію.
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України  «Про метрологію та метрологічну діяльність»законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.
Згідно з переліком категорій законодавчо врегульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 374 від 04.06.2015 року, до переліку належать, зокрема, лічильники води ( пункт 38),  теплолічильники ( пункт 72).
Частиною 2 ст. 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» передбачено, що обслуговування та заміна вузлів розподільного обліку / приладів - розподілювачів теплової енергії здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено законом або договором.
З урахуванням викладеного, проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку має здійснюватися за рахунок власника квартири.
 
Пункт 9 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, яким передбачено, що періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця, -  застосуванню до спірних правовідносин  не підлягає, оскільки  як нормами ч. 4 ст. ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»,  так і нормами ч. 2 ст. 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» визначено, що періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором.
Частиною 7 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що у разі невідповідності правового акта правовому-акту вищої юридичної сили суд застосовує норми правового акта вищої юридичної сили.                                        
 
Враховуючи викладене, висновки суду першої інстанції про те, що відповідач КП «Київтеплоенерго» як виконавець послуг з централізованого постачання гарячої води за свій рахунок мав здійснити повірку засобу квартирного приладу обліку гарячої води, що належить позивачам, - є безпідставними та зроблені з  неправильним застосуванням норм матеріального права.
Посилання суду першої інстанції на висновки викладені в постановах Верховного Суду № 815/5331/16 від 28.03.2018 року та №815/5329/16 від 03.04.2020 року також є необґрунтованими, оскільки у вказаних справах правовідносини виникли до 28 листопада 2017 року, коли періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки, що є власністю фізичних осіб, здійснювалась за рахунок суб`єктів господарювання, у той час як у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спірні правовідносини виникли після внесення змін до законодавства України, згідно з якими повірка засобів квартирних приладів обліку води, які знаходяться у власності фізичних осіб, здійснюється за власний рахунок абонента (споживача).
 
Як вбачається з матеріалів справи, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу квартири, укладеного 28 грудня 2000 року, посвідченого державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Пилипчук О.І.
На ім`я позивача ОСОБА_2 відкрито особовий рахунок: НОМЕР_1 .
Комунальні послуги централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води для позивачів у вищезазначеному житловому будинку надаються КП «Київтеплоенерго» на підставі публічного поговору про приєднання, з урахуванням норм чинного законодавства України та типового Договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води населенню розробленого відповідно до Правил та оприлюднено у газеті Київської міської ради «Хрещатик» від 28.03.2018 № 34 (5085), який вважається акцептованим (прийнятим) усіма споживачами, які в установленому порядку не надали заперечення щодо умов цього договору.
Як вбачається з копії акту заміни приладів холодного та гарячого водопостачання від 05 лютого 2015 року, лічильник споживання послуги централізованого постачання гарячої води ЛК-15 № 4805763) було встановлено та опломбовано у квартирі споживачів 05 лютого 2015 року  (а.с. 15).  У вказаному акті відображено наступні характеристики встановленого та опломбованого 05.02.2015 р. лічильника: «ТИП лічильника» - ЛК-15; «№ лічильника» - 4805763; та «Показники куб.м.» - 00001 м3.
По особовому рахунку № НОМЕР_1 , з метою здійснення коректних розрахунків, позивачами, як споживачами наданих послуг відповідачем, щомісячно здійснюється передача показників споживання послуги з централізованого постачання гарячої води до КП «Київтеплоенерго» (через особистий кабінет на веб-сторінці КП «Київтеплоенерго» чи КП «ГІОЦ»).
29.11.2019 року позивачами через вебсторінку КП «ГІОЦ» (в особистому кабінеті) було відправлено показники споживання послуги з централізованого постачання гарячої води. У вказаних показниках було визначено, що попередні показники складають 164 м3, поточні показники складають 164 м3.   У  листах, які надійшли автоматично від КП «ГІОЦ» у розділі «Статус» було вказано наступне: «Увага! Неможливо завести покази пізніше ніж знято лічильник».   Вказане підтверджується скріншотами отриманих від КП «ГІОЦ» листів про неможливість ввести покази (а.с. 14, т. 1).
В особистому кабінеті споживача, що  зареєстрований на позивача ОСОБА_2 згідно особового рахунку: НОМЕР_1 , на вебсторінці КП «Київтеплоенрего» розділ передачі показників було заблоковано та показано повідомлення, що у КП «Київтеплоенерго» відсутні дані щодо повірки лічильника позивачів гарячого водопостачання. В зазначеному повідомленні КП «Київтеплоенерго» також вказувало, що позивачам необхідно надати до КП «Київтеплоенерго» сертифікат метрологічної повірки лічильника.
02 грудня 2019 року позивач ОСОБА_2 звернулась до сервісного центру Комунального концерну «Центр комунального сервісу» (за адресою: 03126, м. Київ, вул. Донця, 21-Б) та подала заявку на розпломбування лічильників постачання холодної та гарячої води (а.с. 10, т. 1).
16 грудня 2019 року за результатом поданої споживачами заявки на розпломбування лічильників у зв`язку з заміною, представником КП «Київтеплоенерго» складено акт контрольного зняття показників з лічильника ГВП № 85 (а.с. 18, т. 1).
Таким чином, відповідно до акту заміни приладів холодного та гарячого водопостачання від 05 лютого 2015 року, лічильник споживання послуги централізованого постачання гарячої води ЛК-15 № 4805763) було встановлено та опломбовано у квартирі позивачів 05 лютого 2015 року. В цьому акті зазначено, що акт дійсний до подальшої повірки приладів.
В акті контрольного зняття показників лічильника гарячого водопостачання  № 85 від 16 грудня 2019 року,  складеному представником КП «Київтеплоенерго», зазначено, що лічильник централізованого постачання гарячої води ЛК-15 № 4805763 було виготовлено 07 січня 2015 року, дата останньої повірки - 07 січня 2015 року ( а.с. 18, т. 1).
 
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», періодична повірка засобів вимірювальної техніки вузлів розподільного обліку здійснюється згідно з міжповірочним інтервалом, зазначеним у технічному паспорті на цей засіб, але не менш як один раз на шість років для засобів механічного типу та не менш як один раз на дев`ять років для засобів інших типів.
 Згідно зі пунктом 38 Переліку міжповіркових інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які знаходяться в експлуатації, за категоріями, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку та торгівлі України від 13.10.2016 №1747 «Про затвердження міжповіркових інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які знаходяться в експлуатації, за категоріями» (зареєстрований у Мін`юсті 01.11.2016 за №1417/29547)  на засоби вимірювальної техніки  - лічильники води встановлено міжповірковий інтервал 4 роки, по закінченню якого вони підлягають періодичній повірці.
Враховуючи законодавчо встановлений термін повірки лічильника гарячої води - 4 роки та відсутність в матеріалах справи доказів, які б спростовували зазначений термін, зокрема, технічного паспорту приладу, виходячи із зафіксованої в акті дати останньої повірки лічильника гарячої води,  обов`язок позивачів здійснити повірку квартирного приладу обліку води виник 07 січня 2019 року.
 
Отже, на час виникнення у позивачів обов`язку здійснити повірку засобу квартирного приладу обліку води (січень 2019 року), така повірка мала бути здійснена за рахунок позивачів. 
Позивачі, як споживачі послуг з гарячого водопостачання, про необхідність проведення повірки лічильника за власний рахунок були поінформовані, оскільки відповідна інформація щодо термінів повірки встановлених в квартирі приладів обліку вказується в рахунках на оплату, які надходять споживачам кожного місяця ( а.с.92, т. 1) Також споживачам було роз`яснено, що у разі не проведення повірки у встановлений законодавством термін, розрахунки на централізоване опалення та гаряче водопостачання будуть проводитись, як для споживачів, квартири яких не оснащені засобами індивідуального обліку.
З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_2 93 грн. 60 коп. у відшкодування витрат на проведення повірки лічильника.
 
Відповідно до ч. 1-2, 4 ст. 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації.
Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.
Законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та в продаж і видавати напрокат лише за умови їх відповідності цьому Закону та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки.
Згідно з ч. 1 ст.1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»,  повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.
 
Відповідно до п.2, 3 розділу  IV Порядку проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки (далі - ЗВТ), що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі № 193 від 08.02.2016 року, результати повірки засобів вимірювальної техніки  вважають позитивними, якщо їх метрологічні і технічні характеристики відповідають вимогам Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та технічних регламентів щодо ЗВТ .
            Оформлення результатів періодичної, позачергової повірок та повірки після ремонту здійснюється таким чином, зокрема:
       -  позитивні результати періодичної, позачергової повірок та повірки після ремонту ЗВТ засвідчують відбитком повірочного тавра на ЗВТ чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлюють свідоцтво про повірку ЗВТ за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку.
- для засобів вимірювальної техніки, які визнані за результатами повірки такими, що не відповідають установленим вимогам, оформлюють довідку про непридатність ЗВТ за формою згідно з додатком 4 до цього Порядку.
 
Враховуючи вищевикладені норми законодавства, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що відповідач КП «Київтеплоенерго»  мав право здійснювати нарахування за послуги централізованого постачання гарячої води позивачам тільки за показаннями засобів обліку, які пройшли повірку у встановленому законодавством порядку.
Таким чином висновки суду першої інстанції про необхідність  задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій КП  «Київтеплоенерго» щодо нарахування плати за послуги з централізованого постачання гарячої води за нормативами (нормами) споживання, без урахування показань квартирних засобів обліку,  у розмірі 787,70 грн., а також про зобов`язання відповідача провести корегування нарахувань за послуги з централізованого постачання гарячої води з урахуванням показань квартирного лічильника ЛК-15 № 4805763 на рівні споживання 164 м3 - колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони зроблені з неправильним застосуванням норм матеріального права. 
Також поза увагою суду залишилась та обставина, що станом на 01 листопада 2019 року позивачами не було надано відповідачу свідоцтва про метрологічну повірку квартирного лічильника ЛК-15 № 4805763, яка мала бути виконана  у січні 2019 року.
 
Враховуючи вищевказані вимоги Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» №1314-VII від 05.06.2014 та Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» №2119-8 від 22.06.2017, неповірені лічильники не є приладами обліку води,   відповідно підстави для врахування їх показників  для нарахування оплати за послуги постачання гарячої води - відсутні.
За викладених обставин  дії працівників відповідача КП «Київтеплоенерго»  по зняттю з обліку такого лічильника з 01 листопада 2019 року є правомірними.
 
Відповідно до п. 15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005р. № 630, засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці.
Пунктом 20 Правил № 630 передбачено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.
Відповідно до пункту 21 Правил № 630, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно   з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства.
Оскільки позивачі не виконали свого обов`язку у січні 2019 року щодо метрологічної повірки  засобу технічного обліку гарячого водопостачання, то відповідачем правомірно  з 01 листопада 2019 року у програмно-апаратному  комплексі КП «Київтеплоенерго» знято з обліку такий засіб та знято ознаку його наявності, та відповідно за листопад 2019 року проведено нарахування за послугу централізованого постачання гарячої води за адресою АДРЕСА_2 по нормі споживання на 3 особи.
 
Враховуючи викладене,  суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про неправомірне нарахування відповідачем за листопад 2019 року за спожиті послуги   з гарячого водопостачання згідно з встановлених норм та тарифів за кількістю зареєстрованих осіб, без врахування показів лічильника.
Посилання  позивачів про те, що не проходження засобом обліку води метрологічної повірки не означає його автоматичну відсутність, а тому відповідач зобов`язаний при нарахуванні плати за гаряче водопостачання враховувати показники даного приладу, спростовуються вимогами вищевказаних норм законодавства та пункту 21 Правил №630 .
З огляду на викладене, оскільки судом апеляційної інстанції встановлено правомірність дій відповідача  по виключенню з обліку у програмно-апаратному комплексі КП «Київтеплоенерго» даних про лічильник гарячої води, встановлений у квартирі позивачів,  який станом на 01 листопада 2019 року не пройшов метрологічну повірку,   то  необґрунтованими є також висновки суду першої інстанції про те, що протиправною поведінкою відповідача позивачам було завдано моральної шкоди та душевних страждань, про необхідність відшкодування позивачам моральної шкоди у розмірі по 1000 грн. кожному, а також відшкодування судових витрат на копіювання та друк матеріалів, пов`язаних з розглядом справи в сумі 557,31 грн. 
 
Відповідно до вимог ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги відповідача, невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та нормам матеріального права, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення в частині задоволених позовних вимог та прийняття постанови про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до КП «Київтеплоенерго» про захист прав споживачів, визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи, що позивачі як споживачі  відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» звільнені від сплати судового збору, а відповідачем понесено судові витрати - сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги, то слід компенсувати Комунальному підприємству «Київтеплоенерго» за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судові витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 5044 грн. 80 коп. 
Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374-376, 381-383 ЦПК України, суд
 
постановив:
 
Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», яка подана представником Дубиною Олександром Олександровичем,  -  задовольнити.
Рішення Солом`янського районного суду міста Києва  від 20 січня 2021 року - скасувати та прийняти постанову:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про захист прав споживачів, визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди - відмовити.
Компенсувати Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судові витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 5044 грн. 80 коп. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з  дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду з підстав, визначених ст. 389 ЦПК України,  протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
            Повний текст постанови складено 11 травня 2022 року.

    Суддя  - доповідач:                                                                   Ящук Т.І. 
 
                        Судді:                                                                      Борисова О.В.
                                                                                                         
                                                                                                         Немировська О.В.