ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 635/6975/16-ц  Номер провадження 22-ц/814/1201/22	Головуючий у 1-й інстанції Назаренко О.В.  Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2022 року 	м.Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Пилипчук Л.І.,
судді Дряниця Ю.В., Чумак О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі  ОСОБА_1 , поданою в її інтересах адвокатом Баценюк Наталією Миколаївною,
на рішення Харківського районного суду Харківської області від 21 лютого 2017 року, постановлене суддею Назаренко О.В.,
у справі за заявою заступника керівника Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області в інтересах держави в особі Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області про визнання спадщини відумерлою,

в с т а н о в и в:
       27.09.2016 заступник керівника Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області в інтересах держави в особі Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області звернувся в суд із заявою про визнання відумерлою спадщини ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та передати у комунальну власність територіальної громади. До складу вказаної спадщини відноситься земельна частка (пай) загальною площею 5,47 умовних кадастрових га, розташована на території Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області на землях колективної власності реформованого КСП «Липці». 
       В обґрунтування заяви посилається на те, що на час смерті ОСОБА_2 , разом із нею ніхто інший не проживав та не був зареєстрований. Відомості про наявність малолітніх, неповнолітніх дітей, недієздатних, обмежено дієздатних осіб, інших членів сім`ї, які проживали (на час смерті) разом із померлою або відомості про наявність спадкоємців за законом, за заповітом після смерті ОСОБА_2 у виконавчому комітету Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області відсутні, що підтверджується листом сільської ради від 05.08.2016 №972. 
       За даними Спадкового реєстру згідно інформаційної довідки від 24.06.2016 №44277512, виданої Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області, відсутня інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 . Тому на підставі ч.1 ст.1277 ЦК України заявник просить визнати вказану спадщину відумерлою та передати її у комунальну власність територіальної громади Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області.
       Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 21.02.2017, з урахуванням ухвали цього ж суду від 29.06.2017 про виправлення описки, заяву заступника керівника Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області в інтересах держави в особі Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області про визнання спадщини відумерлою – задоволено.
       Визнано спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до складу якої входить земельна частка (пай) загальною площею 5,47 умовних кадастрових га, розташована на території Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області відумерлою. 
       Передано земельну ділянку (пай) загальною площею 5,47 умовних кадастрових га, розташовану на території Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області у власність Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області. 
       08.09.2021 ОСОБА_1 , яка не брала участі у справі, в особі представника – адвоката Баценюк Н.М., подала апеляційну скаргу на вказане рішення.
       Посилаючись на те, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про її права, як спадкоємця, просить рішення скасувати та постановити нове, яким у задоволенні вимог заяви відмовити.
       Зазначає, що вона, ОСОБА_1 є онукою померлої ОСОБА_2 та її спадкоємцем за заповітом. У шестимісячний строк із дня смерті ОСОБА_2 вона звернулася із заявою про прийняття спадщини до держнотконтори та постановою державного нотаріуса від 14.07.2021 за вих. №2443/02-31 їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії – видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) без визначення меж цієї частки (пай) в натурі (на місцевості), що перебувало в колективній власності КСП «Липці» с.Веселе Харківського району Харківської області. Вказане право належало ОСОБА_2 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) ХР №0204439, виданого та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) Харківською РДА Харківської області 15.09.1997 за №439.
       При цьому у вказаній постанові установлено, що ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений Веселівською сільською Радою народних депутатів Харківського району Харківської області 09.12.1988 р. за реєстровим №37, згідно якого все своє майно заповіла в рівних частках кожній їй, ОСОБА_1 , та ОСОБА_4 . Остання заявою відмовилися від прийняття спадщини на її користь. 
       Крім того, у постанові зазначено, що до книги реєстрації сертифікатів КСП «Липці» внесено запис про перехід права до Веселівської сільської ради (відумерла спадщина) згідно рішення Харківського районного суду, що і стало підставою для винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії.
       Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
       Сторони в судове засідання не з`явилися, що згідно ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. 
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції установлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ХР №0204439 від 15.09.1997, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 15.09.1997 за №439, є власником земельної частки (пай) загальною площею 5,47 умовних кадастрових га, розташована на території Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області на землях колективної власності реформованого КСП «Липці»./а.с.9/
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 померла, що підтверджується записом акта про смерть №35 від 23.09.2000 виконавчого комітету Веселівської сільської ради./а.с.6/
Згідно відомостей виконавчого комітету Веселівської сільської ради від 05.08.2016 №972 на день смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала у с.Веселе Харківського району Харківської області, разом із нею ніхто інший не проживав та не був зареєстрований. Відомості про наявність малолітніх та неповнолітніх дітей, недієздатних та обмежено дієздатних осіб, інших членів сім`ї, які проживали разом з померлою ОСОБА_2 на день її смерті відсутні. Відомості про наявність спадкоємців за законом або за заповітом після смерті ОСОБА_2 у виконавчому комітеті сільської ради відсутні./а.с.7/
Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 24.06.2016 №44277512, у спадковому реєстрі відсутня інформація про заповіти/спадкові договори на спадщину, які б заводилися чи видавалися після смерті ОСОБА_2 /а.с.10/
       Задовольняючи заяву та визнаючи спадщину відумерлою, районний суд, враховуючи викладені фактичні обставини, виходив із того, що спадкоємці за законом та заповітом протягом одного року після смерті спадкодавця до державної нотаріальної контори не зверталися, тому на підставі ст.1278 ЦК спадщина є відумерлою та підлягає передачі територіальній громаді за місцем відкриття спадщини.
       Апеляційний суд такі висновки визнає помилковими, враховуючи наступне.
Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ч.3 ст.1223 ЦК України).
Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України).
Відповідно до положень ч.ч.1,2,3 ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її неприйняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно – за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.
Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.
Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місце відкриття спадщини, а нерухоме майно – за його місцезнаходженням.
Отже, за змістом викладеної норми відумерлість спадщини означає, що на спадкове майно, яке залишилося після смерті спадкодавця, ніхто з його спадкоємців не претендує з будь-яких причин: у спадкодавця може не бути спадкоємців за законом чи за заповітом; усі спадкоємці, як за законом, так і за заповітом, відмовилися від прийняття спадщини або не встигли прийняти її, або усі спадкоємці спадкодавця усунені від спадкування. Крім того, вказаною нормою на орган місцевого самоврядування покладено обов`язок подати в суд за місцем відкриття спадщини, а у разі, якщо до спадщини входить нерухоме майно,– за місцем його знаходження після спливу одного року з часу відкриття спадщини заяву про визнання спадщини відумерлою. Тобто, законодавець надав спадкоємцю час в один рік, якщо вони не встигли подати заяву про прийняття спадщини або пропустили строк для прийняття спадщини, здійснити свої права на спадщину.
Згідно частин першої-третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Частиною третьою статті 376 ЦПК України визначено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.
Апеляційним судом на підставі доказів, приєднаних до апеляційної скарги особою, яка не брала участі у справі, а саме, постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.07.2021 вих. №2443/02-21 установлено, що в 6-ти місячний строк з дня смерті ОСОБА_2 до держнотконтори звернулися: 
-         ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини,
-         ОСОБА_4 із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 . 
       Інші заяви про прийняття спадщини та/або про відмову від прийняття спадщини до держнотконтори не надходили. 
ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений Веселівською сільською Радою народних депутатів Харківського району Харківської області 09.12.1988р. за реєстровим №37, згідно якого все своє майно заповіла в рівних частках кожній ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ./а.с.61/
З огляду на виняткове значення таких доказів для правильного вирішення заяви про визнання спадщини відумерлою, колегія суддів приймає їх до уваги та визнає рішення суду першої інстанції таким, що не відповідає нормам цивільного процесуального закону, зокрема ч.3 ст.376 ЦПК України, оскільки суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та обов`язки ОСОБА_1 , яка не була залучена до участі у справі. 
При цьому сама можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у ОСОБА_1 внаслідок встановлення певного факту є критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження.
Згідно позиції Верховного Суду, сформованої у справах №175/423/18 від 23.12.2019, №265/4631/19 від 09.12.2020, під спором про право у справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.
Відповідно до ч.6 ст.294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується у порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Враховуючи, що наведена норма процесуального права судом першої інстанції не дотримана, що згідно ст.376 ЦПК України є підставою скасування рішення суду першої інстанції, колегія суддів визнає доводи апеляційної скарги обґрунтованими, а рішення суду першої інстанції таким, що підлягає скасуванню, із постановленням нового про залишення заяви про визнання спадщини відумерлою без розгляду.
Керуючись ч.6 ст.294, ст.ст.367, 374, 376 п.п.3.4, ст.ст.381-384, 389-391ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 , поданою в її інтересах адвокатом Баценюк Наталією Миколаївною, – задовольнити.
Рішення Харківського районного суду Харківської області від 21 лютого 2017 року – скасувати.
Заяву заступника керівника Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області в інтересах держави в особі Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області про визнання спадщини відумерлою – залишити без розгляду.
Роз`яснити заінтересованим особам право на подання позову на загальних підставах.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 19.05.2022.

Головуючий суддя                                                                 Л.І. Пилипчук

Судді                                                                                 Ю.В. Дряниця

                                                                               О.В. Чумак