УХВАЛА

09 серпня 2022 року 
м. Київ
справа №600/7497/21-а
адміністративне провадження № К/990/18882/22  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської В.Е., 
суддів - Данилевич Н.А., Шевцової Н.В., 
перевіривши касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1
на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2022 року
у справі №600/7497/21-а  за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому позивач просив суд:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невірного нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення під час проходження військової служби у ІНФОРМАЦІЯ_2 Чернівецької області за період з 01 січня 2016 року по листопад 2018 року;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснити перерахунок та доплату належної ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення під час проходження військової служби у ІНФОРМАЦІЯ_2 Чернівецької області за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця - січень 2008 року. Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 березня 2022 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невірного нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення під час проходження військової служби у ІНФОРМАЦІЯ_2 Чернівецької області за період з 01 жовтня 2016 року по 28 лютого 2018 року.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснити перерахунок та доплату належної ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення під час проходження військової служби у ІНФОРМАЦІЯ_2 Чернівецької області за період з 01 жовтня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця - січень 2008 року. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його у суді апеляційної інстанції, подавши апеляційну скаргу.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2022 року відмовлено у задоволенні заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 березня 2022 року.
Відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 березня 2022 року у справі №600/7497/21-а.
Не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції, відповідач звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
У силу пункту 8 частини 2 статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Вищезазначеному конституційному положенню щодо забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках кореспондують стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та стаття 13 КАС України.
Згідно з частиною третьою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
З матеріалів касаційного провадження вбачається, що ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2022 року у задоволенні клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 березня 2022 року відмовлено.
Визнано неповажними причини пропуску ІНФОРМАЦІЯ_1 строку на апеляційне оскарження рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 березня 2022 року.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2022 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 березня 2022 року залишено без руху та запропоновано апелянту протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку, а також надати докази сплати судового збору.
06 червня 2022 року на виконання вимог ухвали до суду надійшла заява ІНФОРМАЦІЯ_1 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження, яка обґрунтована тим, що рішення отримано представником відповідача у суді 29 березня 2022 року, яке в подальшому було надано начальнику для ознайомлення та прийняття відповідного рішення.  На виконання рішення та резолюції було подано рапорт від 01 квітня 2022 року про необхідність оскарження рішення в апеляційному порядку з додаванням заявки на сплату судового збору. Лише при надходженні коштів 29 квітня 2022 року на рахунок ДКС на відповідні цілі, а саме 02 травня 2022 року була проплачена відповідна заявка на сплату судового збору, що на думку скаржника є поважною причиною для поновлення процесуальних строків.
Згідно з приписами статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Відповідно до частини 1 статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Отже, для поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, необхідно встановити наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які об`єктивно перешкоджали особі вчасно подати апеляційну скаргу.
Поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.
Суд апеляційної інстанції, розглянувши заяву апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження та дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов висновку, що підстави для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відсутні з огляду на таке.
Так, судом встановлено, що оскаржуване рішення отримано відповідачем 29 березня 2022 року.
При цьому, з апеляційною скаргою скаржник звернувся 06 травня 2022 року, тобто з пропуском строку, визначеного статтею 295 КАС України.
Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
У свою чергу, п.п. 6, 7 частини 5 статті 44 КАС України передбачено обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи) добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує особу, яка бере участь у справі (учасника справи) діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання обов`язків, встановлених законом або судом.
Такими процесуальними обов`язками учасників справи визначено, крім іншого, дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень.
Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Разом з тим, відсутність коштів для сплати судового збору, довготривала процедура погодження та сплати судового збору не може бути визнана поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження та, як наслідок, не є підставою для порушення принципу правової визначеності щодо остаточного судового рішення.
Оскільки підстави, наведені скаржником для поновлення строку апеляційного оскарження визнані судом неповажними, суд вважав за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.
Слід зазначити, що право на апеляційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.
Згідно з частиною 3 статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
У своїй касаційній скарзі ІНФОРМАЦІЯ_1 посилається на Указ Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, згідно якого введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. 
Однак, посилання скаржника на запровадження в Україні воєнного стану не є обов`язковою та безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки останнім не надано належних доказів на підтвердження неможливості подати апеляційну скаргу у встановлений КАС України строк. 
При цьому, посилання на неможливість сплати судового збору, та подання апеляційної скарги після його сплати також не може вважатися об`єктивною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, про що зазначав суд апеляційної інстанції в ухвалі про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Отже, відповідач у касаційній скарзі не спростовує висновки суду апеляційної інстанції щодо неусунення недоліків апеляційної скарги, а також не надає доказів щодо подання апеляційної скарги у строк або наявності поважних причин для пропуску строку на апеляційне оскарження.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, правильно застосував норми процесуального права (стаття 295, 299 КАС України), що є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, відповідно до частини другої статті 333 КАС України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.
Керуючись статтями 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2022 року у справі №600/7497/21-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                               В. Е. Мацедонська 
Судді                                                                                                                    Н. А. Данилевич
                                                                                                                             Н. В. Шевцова