ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4913/22 Справа № 176/1005/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Католікян М. О. Суддя у 2-й інстанції - Барильська  А. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2022 року                                                                м. Дніпро
       Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – судді: Барильської А.П.,
суддів: Деркач Н.М., Куценко Т.Р. 
секретар судового засідання:Астатурян А.В.
сторони:
позивач: ОСОБА_1 
відповідач:Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро, апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 20 травня 2022 року, повний текст ухвали суду складено 20 травня 2022 року,-
В С Т А Н О В И В:
       Ухвалою Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 20 травня 2022 рок позовну заяву ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про стягнення страхового відшкодування у зв`язку зі смертю чоловіка від професійного захворювання залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача у судове засідання.
       В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , яка діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 , просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Зокрема посилається на те, що суд першої інстанції не прийняв до уваги, що на електронну адресу суду були направлені клопотання від представника позивача про перенесення судових засідань, які були призначені на 13 квітня 2022 року та на 20 травня 2022 року, у зв`язку з неможливістю останньої бути присутньою в судових засіданнях, через обмеження руху міжміського транспорту, внаслідок воєнних дій.
       Відзив на апеляційну скаргу не подавався.
       Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 , які, кожна окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.
       Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про стягнення страхового відшкодування у зв`язку зі смертю чоловіка від професійного захворювання без розгляду, суд першої інстанції керувався ч.5 ст. 223 та п.3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України й виходив з того, що позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно не з`явилася в судове засідання.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
       Як встановлено судом вбачається з матеріалів справи, ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 08 червня 2021 року справу за підсудністю було передано до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська.(а.с150, 151)
       Ухвалою Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 19 липня 2021 року справу за підсудністю було передано до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська. (а.с. 159)
       12 січня 2022 року Кіровський районний суду постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду. (а.с.213)
       В судові засідання призначені на 13 квітня 2022 року на 09 год.00 хв. та 20 травня 2022 року на 09 год. 00 хв. позивачка та її представник не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.
       24.06.2020 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про отримання судових повісток, повідомлень на електронну адресу за допомогою SMS повідомлень.( а.с.51)
       Залишаючи без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про стягнення страхового відшкодування у зв`язку зі смертю чоловіка від професійного захворювання залишено, суд виходив з того, що позивач, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з”явилася.
       Колегія суддів погоджується з зазначеним висновком суду, з огляду на наступне.
       На підставі частин першої та другої статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.
       Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
       Частиною першою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Частиною п”ятою статті 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
       Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
       За змістом положень частини п`ятої статті 223 ЦПК України та пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України, правом на залишення позову без розгляду суд наділений лише у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
       Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу; заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (постанови Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 643/856/15-ц (провадження № 61-8953св20), від 18 січня 2022 року у справі № 369/3184/19 (провадження № 61-16668св21).
       З матеріалів справи вбачається, що 24 червня 2020 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS повідомлень.( а.с.51)
       Позивачка та її представник про дату та час розгляду справи призначеної на 13 квітня 2022 року та на 20 травня 2022 року були повідомленні належним чином електронним листом, згідно заяви позивача ОСОБА_1 ,( а.с.219,223), про що останні не заперечували в судовому засіданні апеляційної інстанції, представником позивача, на електронну адресу суду першої інстанції було направлено клопотання від 11 квітня 2022 року про відкладення розгляду справи, призначеної на 13 квітня 2022 року на 09 год.00 хв. та клопотання від 19 травня 2022 року про відкладення розгляду справи, призначеної на 20 травня 2022 року на 09 год.00 хв., що підтверджується скрин - шотами екрану електронної скриньки. (а.с. 232,-235)
       При цьому відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13 (провадження № 61-36375св18), повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.
       Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.
       Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.
       Правове значення в такому разі має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.
       Такі висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 675/1714/19 (провадження № 61-2547св21), від 26 квітня 2021 року у справі № 675/1561/19 (провадження № 61-2548св21).
       У справі, яка є предметом перегляду, встановлено, що позивачка і її представник не з`явились в судові засідання призначені на 13 квітня 2022 року та повторно 20 травня 2022 року.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачка та її представник, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, двічі поспіль не з`явились в судове засідання, не скористались правом подати заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, та про наявність підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статі 257 ЦПК України, для залишення позовної заяви позивача без розгляду.
       Посилання в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема, що суд першої інстанції не прийняв до уваги, що на електронну адресу суду були направлені клопотання від представника позивача про перенесення судових засідань, які були призначені на 13 квітня 2022 року та на 20 травня 2022 року, у зв`язку з неможливістю останнього бути присутньою в судових засіданнях, через обмеження руху міжміського транспорту, внаслідок воєнних дій, колегія суддів не бере до уваги, оскільки наслідки повторної неявки позивача та його представника передбачено частиною п`ятою ст. 223 ЦПК України та пунктом третім частини першої статті 257 ЦПК України, заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, заяву про розгляд справи за їх відсутності, ні позивач, ні його представник до суду не подавали.
       Разом із тим колегія суддів зазначає, що згідно з частиною другою статті 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.
       Доводи, викладені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.
       Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України», (CASE OF SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE), рішення від 10 лютого 2010 року).
       Отже, на думку колегії суддів, ухвала суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.
       Керуючись ст.ст. 374, 381, 382 ЦПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , яка діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 20 травня 2022 року– залишити без змін.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складений 02 серпня 2022 року. 

Головуючий: А.П. Барильська

Судді:                                                                 Н.М. Деркач

                                                                        Т.Р. Куценко