ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/7742/21                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  11 липня 2022 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Бєлової Л.В.
суддів:                     Аліменка В.О., Кучми А.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року (справу розглянуто в порядку спрощеного провадження) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:
- визнати протиправними дії відповідача у відмові у задоволенні заяв про перерахування надміру сплачених коштів єдиного соціального внеску від 12.03.2021, 08.04.2021, 21.04.2021;
- зобов`язати відповідача скласти висновки на виконання частини тринадцятої статті 9, пунктів 2, 3 частини другої статті 11 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» про повернення надміру та/або помилково сплачених коштів на суму 31 129 грн. 56 коп. за період з 01.01.2017 до 30.11.2019.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено. 
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. 
В обгрунтування апеляційної скарги позивач вказує, що позивачем у відповіді на відзив надані обгрунтовані доводи щодо відсутності заборгованості зі сплати єдиного внеску у період з 01.01.2017 по 31.12.2021 року, а твердження відповідача про наявність у позивача заборгованості не відповідає дійсності. 
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії та призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
14 червня 2022 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив Головного управління ДПС у Черкаській області, в якому відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Відповідно до повідомлення від 02.03.2018 №1823018000009 позивач 10.10.2014 взятий на облік як платник єдиного внеску в органі доходів і зборів. Право на заняття позивачем адвокатською діяльністю підтверджується свідоцтвом №486 від 02.07.2012.
Із записів трудової книжки НОМЕР_1 вбачається, що позивача 02.09.2016 призначено на посаду доцента кафедри кримінального права та процесу ДВНЗ "Київського національного економічного університету імені Вадима Гетьмана" на умовах контракту з 02.09.2016 до 30.06.2019. 01.09.2017 позивача переведено на повну ставку на вказану вище посаду на умовах строкового трудового договору до проведення конкурсного заміщення вказаної посади у поточному році, зі строком дії договору до 31.08.2018. 01.09.2018 продовжений термін роботи на вказані й посаді на умовах строкового трудового договору до 31.08.2019. 01.09.2019 позивач прийнятий на вказану вище посаду на умовах строкового трудового договору до проведення конкурсного заміщення зі строком дії договору до 31.08.2020. 31.08.2020 позивач звільнений у зв`язку із закінченням строкового трудового договору. 01.09.2020 позивач прийнятий на вказану вище посаду на умовах строкового трудового договору до проведення конкурсного заміщення, зі строком дії договору до 31.08.2021.
Відомостями Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форми ОК-7 підтверджується, що в спірний період страхувальником, у якого позивач отримував фактичний заробіток, був ДВНЗ "Київського національного економічного університету імені Вадима Гетьмана". 
Платежами з карткового рахунку "Ощадбанку" на рахунок відповідача підтверджується, що позивач сплачував ЄВ: за 2017 рік в сумі 8448,00грн; за перший квартал 2018 року в сумі 2457,18грн; за другий квартал 2018 року в сумі 2457, 18грн; за третій квартал 2018 року в сумі 2457,18грн; за четвертий квартал 2018 року в сумі 2457,18грн; за перший квартал 2019 року в сумі 2754,18грн; за другий квартал 2019 року в сумі 2754,18грн; за третій квартал 2019 року в сумі 2754,18грн; за четвертий квартал 2019 року в сумі 2754,18грн.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.04.2020 у справі №580/2408/19 визнано протиправною та скасовано індивідуальну податкову консультацію від 03.04.2019 за номером 1414/С/99-99-13-02-03-14/ІПК. 
Згідно висновків індивідуальної податкової консультації щодо нарахування єдиного внеску Державної податкової служби України №4393/ІПК/99-00-04-05-03-05 від 23.10.2020 позивач право на заняття адвокатською діяльністю реалізовує не як самозайнята особа, а як найманий працівник і єдиний внесок за нього нараховане та сплачене роботодавцем в розмірі не менше мінімального страхового внеску, що виключає обов`язок по сплаті у цей період єдиного внеску ще як і особою, що має право провадити адвокатську діяльність.
12.03.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про   перерахунок надміру сплачених коштів єдиного соціального внеску за перший квартал 2018 року у сумі 2457, 18 грн у зв`язку з подвійною сплатою єдиного соціального внеску.
Листом Головне управління ДПС у Черкаській області №5846/6/23-00-24-0313 від 29.03.2021 повідомило позивача про відсутність підстав для їх повернення у зв`язку з наявністю у нього заборгованості зі сплати єдиного внеску.
08.04.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок надміру сплачених коштів єдиного соціального внеску за 2017 рік у сумі 8448,00 грн у зв`язку з подвійною сплатою єдиного соціального внеску.
Листом №8251/6/23-00-24-0312 від 23.04.2021 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для перерахування вказаних коштів у зв`язку з наявністю у позивача заборгованості зі сплати єдиного внеску.
21.04.2021 позивач просив відповідача перерахувати надміру сплачені кошти єдиного соціального внеску за період з другого кварталу 2018 року по четвертий квартал 2019 року у зв`язку з подвійною сплатою єдиного соціального внеску.
Головне управління ДПС у Черкаській області листом №9019/6/23-00-24-0313 від 12.05.2021 відмовило у перерахуванні вказаних коштів у зв`язку з невідповідності заяв формі, визначеній у додатку 1 до Порядку №6, недостовірності викладеної у заяві інформації та наявності у нього заборгованості зі сплати єдиного внеску.
Вважаючи дії відповідача щодо відмови у задоволенні заяв про перерахування надміру сплачених коштів єдиного соціального внеску протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Суд першої інстанції у задоволенні адміністративного позову відмовив та зазначив, що за наявності у позивача, станом на дату подання заяв від 12.03.2021, 08.04.2021, 21.04.2021 про повернення надміру сплачених коштів єдиного соціального внеску за період з 01.01.2017 по 30.11.2019, боргу, суд дійшов висновку, що у відповідності до пункту 7 Порядку 6 відсутні підстави для повернення вказаних коштів.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Підпунктом  14.1.115 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України  (далі -  ПК України) визначено, що надміру сплачені грошові зобов`язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.
Приписами п.п.17.1.10 п.17.1 ст.17 ПК України  визначено, що платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.
При цьому, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та  ст.301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу (п.  43.1 ст. 43 ПК України).
Згідно із п.43.2 ст. 43 ПК України, у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.
Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми (п.43.3 ст.43 ПК України).
Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку. У разі повернення надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на додану вартість такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість (п.43.4 ст.43 ПК України).
В силу п.43.5 ст.43 ПК України, контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.
Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані (п.  43.6 ст.43 ПК України).
У свою чергу, підзаконним нормативно-правовим актом, який регламентує процедуру зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення платникам, на яких згідно ізЗакономпокладено обов`язок нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, надміру та/або помилково сплачених коштів єдиного внеску є Порядок зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затверджений  наказом Міністерства фінансів України від 16.01.2016 року № 6  (далі - Порядок).
Відповідно до пункту 5 Порядку №6 повернення коштів здійснюється у випадках:
1) надмірної або помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на відповідний рахунок 3719;
2) помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на невідповідний рахунок 3719;
3) помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на рахунок з обліку доходів бюджету;
4) помилкової сплати податкових зобов`язань з податків, зборів, штрафних (фінансових) санкцій та пені, передбачених  Податковим кодексом України, на рахунок 3719.
Пунктом 6 Порядку №6 визначено, що повернення коштів здійснюється на підставі заяви платника про таке повернення.
У випадках, передбачених підпунктами 1, 2 та 4 пункту 5 цього Порядку, заява подається до органу доходів і зборів, на рахунок якого сплачено кошти, за формою, визначеною у додатку 1 до цього Порядку.
У випадку, передбаченому підпунктом 3 пункту 5 цього Порядку, заява подається до органу доходів і зборів за місцем обліку помилково сплачених коштів у довільній формі із зазначенням суми та напряму повернення.
Помилково сплачені суми у випадках, передбачених підпунктами 3 та 4 пункту 5 цього Порядку, підлягають поверненню з урахуванням положень  статті 43 Податкового кодексу України  та пункту 12  статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
У разі надходження заяви про повернення коштів, що надміру сплачені страхувальниками, які беруть добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, платник додає оригінал або завірену ним копію розрахункового документа (квитанцію, платіжне доручення тощо), що підтверджує сплату коштів на рахунок 3719.
Згідно з пунктом 7 Порядку №6 у разі надходження заяви про повернення Коштів з рахунку 3719 підрозділ органу доходів і зборів, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, у строк не більше ніж десять робочих днів з дати реєстрації заяви проводить перевірку наданої платником інформації.
Заява залишається без задоволення у таких випадках:
невідповідність заяви формі, визначеній у додатку 1 до цього Порядку;
недостовірність викладеної у заяві платника інформації;
подання заяви не за місцем обліку надміру та/або помилково сплачених сум єдиного внеску;
наявність у платника заборгованості зі сплати єдиного внеску та/або фінансових санкцій.
У разі відмови в задоволенні заяви про повернення коштів з рахунку 3719 платнику єдиного внеску підрозділом органу доходів і зборів, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, надається повідомлення за підписом посадової особи із зазначенням причин відмови.
У разі задоволення заяви про повернення коштів з рахунку 3719 підрозділ органу доходів і зборів, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, передає заяву з відміткою про підтвердження повернення коштів до підрозділу органу доходів і зборів, відповідального за ведення обліку платежів та складання звітності.
Підрозділ органу доходів і зборів, відповідальний за ведення обліку платежів та складання звітності, у строк не більше ніж три робочих дні з дня отримання заяви з відміткою про підтвердження повернення коштів на підставі даних інформаційної системи готує висновок за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку та два примірники Реєстру висновків про повернення надміру та/або помилково сплачених коштів єдиного внеску за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку. Висновки реєструються в журналі обліку висновків про повернення надміру та/або помилково сплачених коштів єдиного внеску за формою згідно з додатком 4 до цього Порядку та протягом одного робочого дня від дати їх реєстрації разом з примірником Реєстру висновків передаються до підрозділу органу доходів і зборів, відповідального за ведення фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку.
На підставі висновку та у строк не пізніше ніж три робочих дні з дня його реєстрації підрозділ органу доходів і зборів, відповідальний за ведення фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку, нижчого рівня оформлює розрахунковий документ на повернення Коштів з рахунку 3719, на який їх було сплачено, та направляє його відповідному управлінню (відділенню) Державної казначейської служби України у районі, районі у місті, місті обласного, республіканського значення (далі - управління (відділення) Казначейства).
Управління (відділення) Казначейства на підставі розрахункового документа органу доходів і зборів нижчого рівня перераховує кошти за рахунок поточних надходжень за день з відповідного рахунку 3719 на рахунок Платника, зазначений у заяві, відкритий у банку або органі Казначейства. (пункт 8 Порядку №6).
З аналізу викладеного вбачається, що контролюючий орган за результатами розгляду заяви платника податків про повернення надмірно сплачених податкових зобов`язань та у разі відсутності законодавчо мотивованих підстав для відмови у задоволенні такої заяви зобов`язаний підготувати висновок за формою, передбаченою Порядком №6, а органи Державної казначейської служби зобов`язані здійснити повернення надмірно сплачених сум грошових зобов`язань.
В той же час, Порядком №6 передбачено чіткий перелік законодавчо мотивованих підстав для відмови у задоволенні заяви про повернення надмірно сплачених податкових зобов`язань, серед яких, зокрема, наявність у платника заборгованості зі сплати єдиного внеску та/або фінансових санкцій.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача із заявами від 12.03.2021, 08.04.2021, 21.04.2021 в яких просив перерахувати надміру сплачені кошти єдиного соціального внеску за період з 01.01.2017 по 30.11.2019 року у зв`язку з подвійною сплатою єдиного соціального внеску.
Листами Головного управління ДПС у Черкаській області №5846/6/23-00-24-0313 від 29.03.2021,     №8251/6/23-00-24-0312 від 23.04.2021 та №9019/6/23-00-24-0313 від 12.05.2021 позивача повідомлено про відсутність підстав для повернення вказаних коштів у зв`язку з наявністю у нього заборгованості зі сплати єдиного внеску.
Так, як вбачається з матеріалів справи, а саме з інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 (а.с.45), станом на 30.04.2021 у позивача наявна заборгованість зі сплати єдиного внеску за 2021 рік у розмірі 1039, 06 грн.
Щодо доводів апелянта про те, що у нього відсутня заборгованість зі сплати єдиного внеску у період з 01.01.2017 по 31.12.2021 року, а твердження відповідача про наявність у позивача заборгованості не відповідає дійсності, колегія суддів зазначає наступне. 
В межах даної справи позивачем було заявлено позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача у відмові у задоволенні заяв про перерахування надміру сплачених коштів єдиного соціального внеску від 12.03.2021, 08.04.2021, 21.04.2021, та, відповідно, зобов`язання відповідача скласти висновки на виконання частини тринадцятої статті 9, пунктів 2, 3 частини другої статті 11 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» про повернення надміру та/або помилково сплачених коштів на суму 31 129 грн. 56 коп. за період з 01.01.2017 до 30.11.2019.
Таким чином, в межах спірних правовідносин перевірці підлягає правомірність та відповідність Порядку № 6 дій податкового органу при розгляді заяв ОСОБА_1 про перерахування надміру сплачених коштів єдиного соціального внеску від 12.03.2021, 08.04.2021, 21.04.2021 та наявність чи відсутність підстав для підготовки висновку за формою, передбаченою Порядком № 6. 
Враховуючи, що станом на дату подання заяв від 12.03.2021, 08.04.2021, 21.04.2021 про повернення надміру сплачених коштів єдиного соціального внеску за період з 01.01.2017 по 30.11.2019, у позивача був наявний борг, що підтверджено наданими контролюючим органом даними з інтегрованої картки, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у відповідності до пункту 7 Порядку 6 відсутні підстави для повернення вказаних коштів.
Так, як вже було зазначено вище, згідно з приписами Порядку № 6 наявність у платника заборгованості зі сплати єдиного внеску та/або фінансових санкцій є обов`язковою підставою для залишення заяви про повернення надміру сплачених коштів без задоволення. 
За встановлених обставин наявності боргу, у контролюючого органу відстуній інший правомірний варіант поведінки, окрім відмови у задоволенні заяви про повернення надміру сплачених коштів. 
При цьому, у разі незгоди ОСОБА_1 з даними інтегрованої картки платника податків станом на 30.04.2021 (а.с.45), а саме наявністю боргу у сумі 1039, 06 грн., позивачу необхідно звернутись із відповідним запитом до контролюючого органу для з`ясування підстав виникнення такого боргу, та, в подальшому, до суду (за наявності підстав). 
В той же час, як вже було зазначено вище, предметом позову в даній справі є виключно правомірність дій Головного управління ДПС у Черкаській області при розгляді заяв ОСОБА_1 про перерахування надміру сплачених коштів єдиного соціального внеску від 12.03.2021, 08.04.2021, 21.04.2021, а не нарахування відповідного боргу. 
Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року. 
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України    та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Згідно з положеннями  статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до вимог  статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.
Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.  243,  315,  316,  322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року - залишити без задоволення. 
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року - залишити без змін. 

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5ст.328 КАС України.

Головуючий суддя                                                                      Л.В. Бєлова

Судді                                                                                            В.О. Аліменко, 

                                                                                                     А.Ю. Кучма