ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/625/22	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №712/3751/21 Категорія: 302000000 	Троян Т. Є. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Фетісова Т. Л. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       10 травня 2022 року                                                                                                   м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідач	Фетісова Т.Л. 	
судді	Сіренко Ю.В., Гончар Н.І.	
секретар 	Зінченко Ю.О.	

учасники справи:
позивач (скаржник) -  ОСОБА_1 ,
відповідачі –  ОСОБА_2 , ТОВ «Черкаський міський земельно-кадастровий центр», ГУ Держгеокадастру у Черкаській області, державний реєстратор Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради Велика О.В., 
третя особа - ОСОБА_3 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника позивача адвоката Прядки В.М. на рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 01.02.2022 (повний текст складено 10.02.2022, суддя в суді першої інстанції Троян Т.Є.) у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «Черкаський міський земельно-кадастровий центр», ГУ Держгеокадастру у Черкаській області, державного реєстратора Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради Великої Олени Володимирівни, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про визнання недійсною технічної документації із землеустрою, визнання протиправними дій та скасування державної реєстрації,
в с т а н о в и в :
у квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, яким, після внесених уточнень, просила:
- визнати недійсною технічну документацію із землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд /(присадибна ділянка) у АДРЕСА_1 , виготовленої ТОВ «Черкаський міський земельно-кадастровий центр» на замовлення ОСОБА_2 від 18.02.2019;
- визнати протиправними дії Міськрайонного управління у Черкаському районі та м. Черкасах ГУ Держгеокадастру у Черкаській області щодо внесення відомостей до Державного земельного кадастру про державну реєстрацію земельної ділянки, площею 0,0686 га, кадастровий №7110136700:04:054:0092, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), у АДРЕСА_1 ;
- скасувати державну реєстрацію вказаної земельної ділянки, здійснену Міськрайонним управлінням у Черкаському районі та м. Черкасах ГУ Держгеокадастру у Черкаській області 12.04.2019;
- скасувати запис №31966887 від 08.06.2019 про державну реєстрацію земельної ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний №47318554 від 12.06.2019, прийняте державним реєстратором Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради Великою О.В. щодо спірної земельної ділянки кадастровий №7110136700:04:054:0092, за ОСОБА_2 ;
В обґрунтування вказано на те, що рішенням Черкаської міської ради від 31.01.2019 №2-3971 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою на земельну ділянку» надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 по вул. Добровольчих батальйонів біля домоволодінь 96 та 98 (орієнтовною площею 0,0800 га безоплатно у власність для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).
Рішенням Черкаської міської ради від 23.05.2019 №2-4652 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 та передано цю земельну ділянку ОСОБА_2 з площею 0,0686 га безоплатно у власність для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (кадастровий №7110136700:04:054:0092). 
12.04.2019 Міськрайонним управлінням у Черкаському районі та м. Черкасах ГУ Держгеокадастру у Черкаській області здійснено державну реєстрацію земельної ділянки, площею 0,0686 га, кадастровий №7110136700:04:054:0092, у Державному земельному кадастрі. 
Позивач вказує, що вона не була присутня під час визначення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки ОСОБА_2 , не підписувала акт погодження меж земельної ділянки та не мала об`єктивної можливості висловити свою думку з приводу меж та конфігурації земельної ділянки відповідача, як власник суміжної земельної ділянки.
Одночасно, з акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який є складовою частиною технічної документації із землеустрою на земельну ділянку, що знаходиться АДРЕСА_1 ОСОБА_2 вбачається, що відповідач за участі власників (користувачів) суміжних земельних ділянок: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та представника Черкаської міської ради склали акт про те, що межі земельної ділянки за кадастровим №7110136700:00:04:054:0092 у АДРЕСА_1 , закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками у кількості 8 шт. Власники (користувачі) земельної ділянки претензій щодо меж та конфігурації земельної ділянки не мають. Власниками (користувачами) суміжних ділянок претензій до існуючих меж не заявлено.
Внаслідок вищезазначених протиправних дій ОСОБА_2 , межі та конфігурація земельної ділянки, яка станом на день звернення з даною заявою, зареєстрована за відповідачем, змінені, а також межі даної земельної ділянки частково накладаються на земельну ділянку позивача у зв`язку з чим остання змушена звернутися до суду з даною позовною заявою для захисту своїх порушених прав.
Рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 01.02.2022 позовні вимоги у справі відхилено з посиланням на те, що доводи, наведені позивачем, не підтвердилися наданими доказами.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник позивача адвокат Прядка В.М. подав 09.03.2022 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та новим рішенням задовольнити позов. Скаржник зазначає, що підписи в актах погодження меж земельної ділянки відповідача та передачу межових знаків на зберігання від імені суміжних землекористувачів підроблені, що видно неозброєним оком, отже відповідна технічна документація із землеустрою, в якій наявні такі документи, є незаконною. За заявою позивача відкрито кримінальне провадження з приводу шахрайських дій відповідача. Законодавством закріплено обов`язкове погодження суміжними землекористувачами меж земельної ділянки при виготовленні тех. документації щодо неї, чого відповідачем в цій справі не дотримано, адже власників суміжних земельних ділянок про обговорення меж не було завчасно повідомлено. Суд помилково застосував наведені в рішенні правові висновки ВС, так як у тих справах було встановлено факт відмови суміжного землекористувача погодити межі земельної ділянки, а в цій справі позивач не відмовилася погодити межі земельної ділянки позивача, а їй взагалі не було запропоновано їх погоджувати. Факт дарування позивачем частини житлового будинку по  АДРЕСА_2 не має відношення до спору у справі, який обумовлюється саме відсутністю позивача при погодження меж земельної ділянки відповідача.
Відзиву до суду не надходило.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
При розгляді справи встановлено, що позивачу ОСОБА_1 належить земельна ділянка, площею 1000 кв.м., по АДРЕСА_3 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. На вказаній земельній ділянці розташований житловий будинок, площею 96,2 кв.м., який належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою черкаською державною нотаріальною конторою 21.09.2007 за №2-2732. 
01.06.2020 між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір дарування 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд (зареєстрований в реєстрі №802), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , розташований на земельній ділянці, площею 0,0200 га, за кадастровим №7110136700:04:054:007, а також договір дарування вказаної земельної ділянки, пл. 0,0200 га, (зареєстрований в реєстрі №803), посвідчені приватним нотаріусом ЧМНО Сопільняк А.О. 
09.11.2020 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір про виділення частки в натурі (поділ), посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Сопільняк А.О., відповідно до п. 1 якого 4/5 частини домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 розподіляється позивачу ОСОБА_1 , а 1/5 частина домоволодіння третій особі в справі ОСОБА_3 .
Крім того, рішенням Черкаської міської ради від 31.01.2019 №2-3971 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою на земельну ділянку» надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідачу ОСОБА_2 по вул. Добровольчих батальйонів біля домоволодінь 96 та 98 (орієнтовною площею 0,0800 га безоплатно у власність для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).
На підставі технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , виготовленої ТОВ «Черкаський міський земельно-кадастровий центр» на замовлення відповідача від 18.02.2019, рішенням Черкаської міської ради від 23.05.2019 №2-4652 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 та передано земельну ділянку ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 , площею 0,0686 га безоплатно у власність для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (кадастровий №7110136700:04:054:0092), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 
За даними кадастрового плану земельної ділянки по АДРЕСА_1 відповідач та позивач є суміжними землекористувачами.
Позивач вказує, що  не була присутня під час визначення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки ОСОБА_2 та не підписувала акт погодження меж земельної ділянки, як суміжний землекористувач. Внаслідок таких протиправних дій ОСОБА_2 межі та конфігурація земельної ділянки, яка станом на день звернення з даною заявою, зареєстрована за відповідачем, змінені, а також межі даної земельної ділянки частково накладаються на земельну ділянку, власником якої є позивач, у зв`язку з чим вона звернулася до суду з даним позовом.
Крім того, Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.12.2019 (справа №712/14509/19) відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Черкаської міської ради та ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішень і зобов`язання вчинити певні дії. Вказане рішення залишено в силі після апеляційного перегляду 27.02.2020. 
Предметом спору у вказаній справі були вимоги про визнання незаконним та скасування рішень Черкаської міської ради від 31.01.2019 №2-3971 та від 23.05.2019 №2-4652, скасування державної реєстрації земельної ділянки за кадастровим №7110136700:04:054:0092, яка зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №1850507571101. Також позивач просила зобов`язати Черкаську міську раду надати їй дозвіл на розроблення документації із землеустрою на земельну ділянку, площею 0,0686 га (кадастровий №7110136700:04:054:0092), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та зобов`язати Черкаську міську раду передати безоплатно у власність їй земельну ділянку, площею 0,0686 га (кадастровий №7110136700:04:054:0092), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 
Ухвалюючи рішення у справі №712/14509/19 про відмову у задоволенні позову, судом вказано, що рішенням Черкаської міської ради від 23.05.2019 №2-4652 «Про передачу земельної ділянки у власність по АДРЕСА_4 , ОСОБА_2 » вирішено: визнати таким, що втратило чинність рішення Черкаської міської ради від 20.12.2011 №3-477; затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 ; передати земельну ділянку громадянину ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 , площею 0,0686 га (кадастровий №7110136700:04:054) безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельну ділянку віднести до категорії земель житлової та громадської забудови.
Позивач вважала вказані рішення Черкаської міської ради незаконними та такими, що порушують її права, посилаючись на те, що після смерті її батька ОСОБА_6 11.07.2005 до неї, як до спадкоємця, перейшло право користування земельною ділянкою, площею 682,09 кв.м, по АДРЕСА_3 .
Однак суд встановив, що відповідно до п. 1.2 договору від 17.11.1997, укладеного між батьком позивача та міською радою, зазначена земельна по АДРЕСА_3 була надана  ОСОБА_6  для короткострокового користування строком на 3 роки для городництва, без права забудови, без відшкодування понесених затрат і збитків та без умов пролонгації договору. Зазначений договір припинив свою дію 17.11.2000, тому право користування вказаною земельною ділянкою на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 не входило до складу спадщини і не могло бути успадковане позивачем.
Правовідносини, наявні між сторонами справи на підставі вищевикладених фактичних обставин, мають таке правове регулювання.
Відповідно до ч. 2 ст. 116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян. 
Згідно ч.7 ст.118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади, або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 ЗК України, розглядає клопотання у місячний термін і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у надані дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
За нормою статті 198 ЗК України кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок.
Пунктом 3.12 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 №376, визначена така процедура закріплення межовими знаками меж земельної ділянки:
- закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою;
- повідомлення власників (користувачів) суміжних земельних ділянок  про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем завчасно, не пізніше ніж за п`ять робочих днів до початку робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);
- повідомлення надсилається рекомендованим листом, кур`єрською поштою, телеграмою чи за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення.
- власники (користувачі) суміжних земельних ділянок, місце проживання або місцезнаходження яких невідоме, повідомляються про час проведення  робіт із закріплення межовими знаками поворотних точок меж земельної  ділянки в натурі (на місцевості) через оголошення у пресі за місцезнаходженням земельної ділянки.
Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез`явлення якщо вони були  належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про що зазначається у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання.
Отже при здійсненні процедури закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та погодження таких меж із суміжним землевласниками/землекористувачами мають бути отримані відповідні підписи власників суміжних земельних ділянок, або належним чином фіксується їх відмова надати свої погодження.
Разом з цим, Верховний Суд у постановах Великої Палати від 20.03.2019 у справах №350/67/15-ц, №514/1571/14-ц вказав, що погодження меж полягає у тому, щоб суміжнику було запропоновано підписати відповідний акт. Якщо він відмовляється це робити, орган, уповноважений вирішувати питання про приватизацію земельної ділянки по суті, повинен виходити не із самого факту відмови від підписання акту, а з мотивів відмови. 
Таким чином, земельним законодавством не передбачено надання в обов`язковому порядку погодження землекористувачем меж суміжної земельної ділянки. При цьому відмова в погодженні меж з боку суміжного землекористувача не передбачена законом як підстава для відмови у приватизації земельної ділянки, однак потребує урахування органом місцевого самоврядування при розгляді питання про приватизацію земельної ділянки.
Відповідно до ст.3 ЦПК України та ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
В даній справі позивач стверджує про те, що її, як суміжного землекористувача, права було порушено відсутністю погодження нею меж земельної ділянки відповідача. Крім того, позивач стверджує, що частина земельної ділянки відповідача накладається на її земельну ділянку.
Однак, як вірно вказав суд першої інстанції, за правовим висновком ВП ВС від 20.03.2019 у справах №350/67/15-ц, №514/1571/14-ц саме по собі відсутність погодження суміжним землекористувачем меж земельної ділянки при складенні технічної документації щодо неї не є законодавчо визначеною підставою для незатвердження такої технічної документації уповноваженим органом.
Таким чином доводи позивача, викладені, в тому числі, в апеляційній скарзі, про те, що її не повідомили про складення акту погодження меж земельної ділянки відповідача та про підроблення її підпису у відповідних актах не є підставою для задоволення позовних вимог у цій справі, адже навіть у разі їх обґрунтованості у міської ради відсутня можливість відмовити у погодженні відповідної технічної документації, розробленої відповідачем щодо його земельної ділянки, тільки з викладених позивачем підстав.
Посилання скаржника на те, що за заявою позивача відкрито кримінальне провадження з приводу шахрайських дій відповідача, за відсутності рішень уповноважених органів правопорядку про притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, як у даному випадку, не свідчить про неправильне вирішення спору у справі судом першої інстанції.
Не можна погодитися з міркуваннями скаржника про те, що суд помилково застосував наведені вище правові висновки ВС, так як у тих справах було встановлено факт відмови суміжного землекористувача погодити межі земельної ділянки, а в цій справі позивач не відмовилася погодити межі земельної ділянки позивача, а їй взагалі не було запропоновано їх погоджувати, адже в обох випадках має місце, власне, відсутність погодження меж земельних ділянок. 
Крім того, з позиції позивача в цій справі вбачається, що вона відмовляється погоджувати межі земельної ділянки відповідача, оскільки її частина накладається на земельну ділянку позивача.
Далі, відповідно до положень ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі, зокрема, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.
Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Таким чином, оскільки позивачем не надано суду висновків експерта, які б підтверджували, що земельна ділянка відповідача накладається на її власну, не заявлено суду клопотання про необхідність призначення відповідної судової експертизи для встановлення таких обставин та не надано інших доказів, які б їх підтверджували, апеляційні доводи з посиланням на порушення прав позивача складеною технічною документацією щодо земельної ділянки відповідача ОСОБА_2 є необґрунтованими.
Позивач до позовної заяви не долучила жодного доказу того, що будь-яка частина земельної ділянки, яка їй належить, незаконно передана у власність відповідачу. 
Інших доводів, які б свідчили про те, що спір у справі суд першої інстанції вирішив невірно, апеляційна скарга представника позивача не містить.
Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 01.02.2022 у даній справі належить залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
На підставі положень ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.
Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, 
п о с т а н о в и в  :
апеляційну скаргу – залишити без задоволення.
Рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 01.02.2022 у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «Черкаський міський земельно-кадастровий центр», ГУ Держгеокадастру у Черкаській області, державного реєстратора Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради Великої Олени Володимирівни, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про визнання недійсною технічної документації із землеустрою, визнання протиправними дій та скасування державної реєстрації – залишити без змін.
Судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством. 
Повну постанову складено 10.05.2022.

Суддя-доповідач
Судді