Дата документу 21.06.2022 Справа № 335/367/21

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Справа № 22-ц/807/1065/22                                Головуючий у 1-й інстанції: Воробйов А.В.
Є.У.№ 335/367/21                                        Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року                                                        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого:         Кочеткової І.В.,
суддів:         Дашковська А.В.,
Кримської О.М.,
секретар Рикун А.В., 

 розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Єренка Дмитра Віталійовича до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» про захист прав споживача страхових послуг, стягнення суми страхового відшкодування та за зустрічним позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів та зобов`язання вчинити певні дії,
за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2021 року, 
В С Т А Н О В И В:
У січні 2021 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Єренка Д.В. звернувся до суду із позовом до ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» про стягнення суми страхового відшкодування. 
Зазначав, що 05.11.2019 сторони уклали договір добровільного страхування наземного транспорту № 2447/19-Т/ЗП1 «ALL RISKS», предметом страхування якого є автомобіль марки Lexus RX 350, р/н НОМЕР_1 , рік випуску 2017. У період часу з 21:00 години 05.06.2020 по 07:40 години 06.06.2020 в м. Запоріжжі на спуску автомобільної дороги з вул. Воронезької до р. Дніпро у Хортицькому районі невстановлена особа пошкодила застрахований автомобіль. У відповідності до умов договору позивач 06.06.2020 в усній формі повідомив страховика про настання страхового випадку, а 09.06.2020 подав заяву про настання події, що має ознаки страхового випадку, а 18.06.2020 – повідомив реквізити для виплати страхового відшкодування та долучив витяг з ЄРДР від 06.06.2020 та рахунок-фактура ФОП Морозова № 52 від 17.06.2020 на суму 395 000 грн. 
07.08.2020 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 243 189,94 грн. 
Посилаючись на те, що виплаченого відповідачем розміру страхового відшкодування недостатньо для здійснення відновлювального ремонту застрахованого автомобіля,  просив суд стягнути зі страховика  248 601,86 грн., із яких: 151 810,06 грн. – сума недоплаченого страхового відшкодування;  3 254,80 грн. – пеня за договором; 3 537 – сума 3% річних; 90000 на відшкодування моральна шкода, а також компенсувати судові витрати.
Заперечуючи проти позову, улютому 2021 року ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» звернулася до суду із зустрічним позовом про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів та зобов`язання вчинити певні дії. 
В обґрунтування позову зазначав, що у договорі страхування сторони узгодили, що при визначенні розміру страхового відшкодування буде враховуватися розмір ринкової вартості транспортного засобу на дату події, а не на дату укладення договору та вказаний розмір дійсної вартості буде співставлено до розміру страхової суми на момент укладення договору для визначення співвідношення.
Відповідно до висновку оцінювача щодо визначення вартості майнового збитку №01- 17/07/20 від 17.07.2020 ринкова вартість застрахованого ТЗ становить 1 334 385,60 грн.
Пунктом 31.6. Договору встановлено, що дійсною вартістю ТЗ є ринкова вартість, що повністю узгоджується з визначенням згідно з п. 1.6. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (Наказ №142/5/2092 від 24.11.2003).
Отже, зазначена у договорі страхова сума у розмірі 1 000 000,00 грн. є меншою дійсної вартості 1334385.60 грн. та становить 0,75%.
Сторони визначили у п. 24.2.14 договору, що страхувальник зобов`язаний повернути страховику виплачене страхове відшкодування (або відповідну його частину), якщо виявиться така обставина, що повністю або частково позбавляє страхувальника права на страхове відшкодування згідно умов договору та правил.
Пунктом. 24.2.2 договору встановлений обов`язок страхувальника виконувати всі умови договору.
Отже, здійснення страховиком виплати страхового відшкодування у повному розмірі 243189,94 гри. згідно рахунку-фактури СТО ФОП Уваров №121777 від 31.07.2020 (дане СТО є узгодженим Страховиком та відповідає обраній Страхувальником умові виплати страхового відшкодування «На базі СТО на вибір Страховика» (п. 17.1. Договору), без застосування пропорції відповідальності 0,75% свідчить про те, що виплату страхового відшкодування здійснено без урахування п. 27.22. договору.
Вважає, що ОСОБА_1 безпідставно отримав страхове відшкодування у розмірі 243189,94 грн. замість 182 392,45 грн. (243189,94 х 0,75%), тобто без урахування пропорційної системи відповідальності.
Отже, виявилась така обставина, що частково позбавляє страхувальника права на страхове відшкодування, а саме у розмірі 60 797,49 грн. Таким чином, ОСОБА_1 зобов`язаний повернути страховику частину страхового відшкодування, що становить 60797,49 грн. та повернути складові частини, деталі та обладнання транспортного засобу, які були пошкоджені внаслідок страхової події та за які страховик здійснив страхове відшкодування. 
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2021 року позов ОСОБА_1 до ПАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» про захист прав споживача страхових послуг в частині стягнення суми страхового відшкодування – задоволено повністю.
Стягнуто з ПАТ  «Страхова компанія «Арсенал страхування» на користь  ОСОБА_1    248 601,86 грн.,   з яких: 151 810,06 грн. – сума недоплаченого страхового відшкодування; 3 254,80 грн. – пеня за договором; 3537 – сума 3% річних. 
Стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» на користь ОСОБА_1 90000 грн. моральної шкоди.
Стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн.
У задоволенні зустрічного позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» до ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду, ПрАТ «СК «Арсенал страхування» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись напорушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволені позову ОСОБА_1 та задоволені зустрічного позову.
Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції не належним чином дослідив надані докази по справі, не дав їм належної оцінки, у зв`язку з чим прийшов до помилкових висновків. Суд, взявши до уваги лише доводи  ОСОБА_2 та взагалі проігнорувавши аргументи страховика, не розібравшись у спірних правовідносинах, дійшов до висновку, що страховиком було здійснено виплату страхового відшкодування не у повному обсязі, у розмірі, який не покриває прямих збитків  ОСОБА_2 . При цьому, всупереч наявним у справі доказам та умовам договору, суд вважав, що саме страховик порушив умови договору страхування та не повідомив позивача про те, на якому саме СТО буде проведено ремонт застрахованого ТЗ.
У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Єренко Д.В. як представник ОСОБА_1 вважає оскаржуване рішення законним і обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги неспроможними.
Заслухавши у судовому засіданні в режимі відеоконференції суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Встановлено, що 05.11.2019 між ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» та ОСОБА_1 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 2447/19-Т/ЗП1 «ALL RISKS», предметом страхування якого є автомобіль «Lexus RX 350», р/н НОМЕР_1 , рік випуску – 2017 ( Т.1, а.с. 15-19).
Відповідно до п.10.2 договору загальна страхова сума становить 1 000 000 грн.
Пунктом 17.1 договору сторони узгодили умови виплати страхового відшкодування на базі СТО на вибір страховика. 
Згідно п.22.1 договору страховик бере на себе зобов`язання компенсувати страхувальнику прямі збитки, які є наслідком настання певних подій за страховими ризиками, що наведені у п.22.2 цього Договору, які носять ознаки ймовірності та випадковості.
За п.22.2. договору до страхових ризиків відносяться: викрадення, збитки внаслідок ДТП, збитки внаслідок інших подій.
У період часу з 21:00 години 05.06.2020 по 07:40 години 06.06.2020 в м. Запоріжжі на спуску автомобільної дороги з вул. Воронезької до р. Дніпро у Хортицькому районі невстановлена особа пошкодила застрахований автомобіль. 
Факт пошкодження належного ОСОБА_1 автомобіля підтверджуються Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06.06.2020 (Т.1, а.с.21).
09.06.2020 ОСОБА_1 подав страховику заяву про настання події, що має ознаки страхового випадку (Т.1, а.с.22).
09.06.2020 ФОП ОСОБА_3 в присутності ОСОБА_1 та представника страховика оглянув пошкоджений транспортний засіб та склав протокол огляду (Т.1, а.с.31-32).
Того ж дня пошкоджений транспортний засіб був оглянутий ФОП ОСОБА_4 , про що був складений протокол огляду від 09.06.2020 (Т.1, а.с.113 зворот). 
17.06.2020 ОСОБА_1 уклав із ФОП ОСОБА_5 договір ремонту транспортного засобу , у п. 2.1 якого стьорони визначили, що вартість послуг узгоджується сторонами і вказується в рахунку – фактурі, який є невідємною частиною цього договору (Т.1, а.с. 33).
Відповідно до рахунку-фактури №52 від 17.06.2020 вартість ремонтних робіт становить 395 000 грн. (Т.1, а.с.24).
17.06.2020 за актом прийому-передачі ТЗ на ремонт до договору від 17.06.2020 ОСОБА_1 передав пошкоджений автомобіль для здійснення ремонту (Т.1, а.с.35).
18.06.2020 ОСОБА_1 подав заяву щодо напрямку виплати та/або доплати страхового відшкодування, до якої долучив витяг з ЄРДР від 06.06.2020 та рахунок-фактуру ФОП Морозова № 52 від 17.06.2020 на суму 395 000 грн. (Т.1, а.с.23).
02.07.2020 ОСОБА_1 направив керівникові ПРАТ СК «Арсенал Страхування» запрошення на огляд пошкодженого ТЗ (Т.1, а.с.28).
16.07.2020 за актом прийому передачі ФОП ОСОБА_5 повернув ОСОБА_1 автомобіль з ремонту (Т.1, а.с.34).
Відповідно до висновку оцінювача щодо визначення вартості майнового збитку №01-17/07/ 20, складеного 17.07.2020 на замовлення ПрАТ СК«Арсенал страхування» вартість майнового збитку, завданого власнику КТЗ становить 243 189 грн. Ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу на момент огляду становить 1 334 385, 60 грн.(Т.1, а.с.103-117). 
Отримавши результат автотоварознавчої експертизи та погодження з СТО ФОП Уваров (узгодженим страховиком) проведення ремонту застрахованого ТЗ (рахунок-фактура №121777 від 31.07.2020) страхова компанія 06.08.2020 прийняла рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 243 189, 94 грн.
Факт отримання страхової виплати у розмірі 243 189, 94 грн. не заперечувався позивачем ні в суді першої, ні в апеляційній інстанції. 
21.12.2020 ФОП ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_1 про існування заборгованості за ремонт автомобіля на суму 151 810, 06 грн.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що виплата страхового відшкодування була здійснена  страховиком не у повному обсязі, з порушенням передбачених умовами договору строків, що призвело до моральних страждань ОСОБА_1 та порушило його права як споживача на отримання належної страхової послуги, яку він розраховував отримати при укладенні договору.
Проте таких висновків суд першої інстанції дійшов з порушенням норм матеріального права, вони не ґрунтуються на зібраних у справі доказах, а тому з ними не можна погодитися. 
Відповідно до ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).
Згідно ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.
Умовами договору (п.24.2.1) встановлено, що страхувальник має право при настанні страхового випадку одержати від страховика страхове відшкодування згідно з умовами договору.
Розділом 17 договору сторони узгодили умови виплати страхового відшкодування «На базі СТО на вибір Страховика» (п. 17.1. Договору).
Відповідно до п. 27.10. договору при пошкодженні ТЗ внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення ТЗ (Кошторису збитків), в який включається вартість запасних частин, деталей, обладнання та матеріалів, що підлягають заміні, з врахуванням умов, зазначених в п. 17.3. цього Договору, а також вартість робіт. Кошторис збитків складається страховиком, виходячи з відновлення пошкодження ТЗ на підставі рахунків з СТО (згідно з умовами п,п. 17.1., 17.2. Договору).
Отже, сторони при укладанні договору узгодили, що розмір страхового відшкодування буде розрахований страховиком на підставі кошторису збитків, виходячи з вартості відновлення застрахованого ТЗ на підставі рахунків «На базі СТО на вибір Страховика», а отже зазначена умова договору була відома позивачеві до настання страхового випадку та є обов`язковою для її виконання.
ПрАТ «СК «Арсенал страхування» повідомляв ОСОБА_1 про необхідність виконання умови для розрахунку розміру страхового відшкодування згідно п. 17.1 Договору страхування як безпосередньо під час особистого прийому документів так й письмово з направленням відповідного листа (Т.1, а.с.82).
У матеріалах справи наявний належний доказ повідомлення  ОСОБА_1  про те, на якому СТО буде проведено огляд застрахованого ТЗ (Том 1 а. с. 72).
Однак суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що страховик не повідомив страхувальника про СТО, на якому необхідно провести огляд ТЗ.
Суд не звернув уваги на той факт, що відповідно до умов договору страхування сторони не встановлювали порядок листування виключно шляхом направлення рекомендованих листів.
Відповідно до п. 27.12. Договору страхування, у випадку незгоди страхувальника (Вигодонабувача) з порядком визначення розміру збитку на «На базі СТО на вибір страховика», розмір збитків визначається безпосередньо страховиком чи уповноваженою ним особою (аварійним комісаром), та виплата страхового відшкодування здійснюється згідно зі здійсненим страховиком (аварійним комісаром) розрахунком. Страховик має право за власні кошти залучити експерта для проведення незалежної експертизи збитків, у випадку, якщо страхувальник не згодний з встановленим страховиком (аварійним комісаром) розміром збитків.
Страховик, керуючись умовами договору, звернувся до спеціаліста для визначення розміру збитків ( Том 1, а. с. 73-87).
Отримавши результат оцінки та погодження із СТО (узгодженим Страховиком та таким, що відповідає обраній Страхувальником умові виплати страхового відшкодування «На базі СТО на вибір Страховика» (п. 17.1. Договору) можливості проведення ремонту застрахованого ТЗ. Відповідач прийняв рішення про виплату страхового відшкодування згідно Кошторису збитків на підставі даних цієї СТО, що повністю узгоджується з п. 17.1., п. 24.3.9., п. 27.10. Договору.
Апеляційний суд вважає, що наявні у матеріалах справи рахунок-фактура №121777 від 31.07.2020 ФОП Уваров (Том 1 а. с. 88.) та висновок оцінювача щодо визначення вартості матеріального збитку № 01-17/07/20 (Том 1 а. с. 73-87) підтверджують розмір збитків, завданих ОСОБА_1 , та відповідають умовам Договору, проте судом першої інстанції вказані письмові докази безпідставно не були взяті до уваги.
Висновок суду першої інстанції про те, що розрахунок страхового відшкодування є неналежним доказом розміру майнової шкоди, оскільки здійснювався відповідачем одноособово без участі потерпілого та без фактичного надання пошкодженого транспортного засобу на СТО для остаточного визначення розміру збитків, є безпідставними.
Відповідно до п. 27.10. Договору при пошкодженні ТЗ внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення ТЗ (Кошторису збитків), в який включається вартість запасних частин, деталей, обладнання та матеріалів, що підлягають заміні, з врахуванням умов, зазначених в п. 17.3. цього Договору, а також вартість робіт. Кошторис збитків складається Страховиком, виходячи з відновлення пошкодження ТЗ на підставі рахунків з СТО (згідно з умовами п. п, 17.1., 17.2. Договору).
Отже, кошторис збитків для цілей розрахунку розміру страхового відшкодування складається страховиком на підставі рахунків з СТО на вибір страховика виходячи з вартості ремонту авто на такому СТО незалежно від того, чи буде фактично проведений ремонт саме на цьому СТО.
Складання кошторису збитків та визначення розміру страхового відшкодування страховиком одноособово не є порушенням умов Договору страхування. Представником страховика було оглянуто застрахований ТЗ після події (Том 1 а. с. 31-32, 82-83), що спростовує висновки суду про те, що визначений Страховиком розмір страхового відшкодування, не відповідає дійсному переліку необхідних запчастин для відновлення КТЗ.
Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що згідно ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата – грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.
Страхове відшкодування – страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.
Отже, страхова виплата (страхове відшкодування) – це кошти, які сплачує страховик страхувальнику, проте розмір цих коштів визначається відповідно до умов договору страхування.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що обов`язком страховика є здійснення виплати, яка б повністю покрила збитки, нанесені страхувальнику.
Зважаючи на умову п. 17.1 Договору страхування «На базі СТО на вибір Страховика», сума страхового відшкодування 243 189,94 грн., визначена Страховиком, і є тією сумою, що покриває всі збитки, завдані застрахованому ТЗ.
Зважаючи на узгоджену сторонами Договору умову «На базі СТО на вибір Страховика» Страховиком було обрано відповідне СТО, яке визначило що сума 243189,94 грн. є достатньою для покриття всіх збитків ОСОБА_1 і ця сума не є меншою від необхідного.
Отже, вказане свідчить про те, що жодних порушень договору страхування страховиком не допущено, а висновки суду першої інстанції про здійснення страхового відшкодування у розмірі, меншому ніж необхідно – є такими, що не відповідають дійсності. 
Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку і про порушення страховиком строків виплати страхового відшкодування.
Згідно з п. 27.2 договору страхове відшкодування сплачується страхувальнику тільки після того, як повністю будуть встановлені причини та розмір збитку, надані всі документи та речі, які підтверджують факт настання страхового випадку та розмір збитку.
Відповідно до п. 27.3 договору страховик приймає рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування протягом 10 (десяти) робочих днів, починаючи з моменту отримання письмової заяви на виплату страхового відшкодування та інших необхідних документів та речей згідно з розділом 26 Договору.
Пунктом 27.14. Договору встановлено, що при визнанні страховиком події страховим випадком страхове відшкодування виплачується протягом 10-ти робочих днів з дня складання страхового акту.
За обставинами справи розрахунок розміру збитків був здійснений страховиком 31.07.2020, 06.08.2020 страховик прийняв рішення про виплату страхового відшкодування (тобто, на 4-й робочий день) та 07.08.2020 здійснив його виплату (Том 1, а. с. 89), тобто у відповідності з умовами договору, а отже висновки суду першої інстанції про порушення строків виплати страхового відшкодування і наявність підстав для притягнення страховика до цивільно-правової відповідальності є помилковими.
Суд першої інстанції допустився порушень норм матеріального права і при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди.
Згідно ст.23 ЦК України  особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.  Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.1995 передбачено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Відповідно до п. 9 наведеної постанови Пленуму розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
Відповідно до ч.2 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
У зв`язку з тим, що позовні вимоги ОСОБА_1 про захист прав споживача страхових послуг в частині стягнення суми страхового відшкодування задоволенню не підлягають, то і вимоги стосовно стягнення на його користь моральної шкоди у розмірі 90 000,00 гривень також не підлягають задоволенню.
Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову.
Відповідно до п. 27.22. договору у разі, коли за результатами експертизи або аварійного сертифікату, при настанні страхового випадку виявиться, що страхова сума на момент укладання цього договору становить певну частку дійсної вартості ТЗ на момент настання страхового випадку, яку розрахував експерт (тобто страхова сума менше дійсної вартості), страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків (пропорційна система відповідальності).
Вказана умова договору узгоджується зі ст. 9 Закону України «Про страхування», в якій визначено, що у разі, коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування.
Сторони при укладенні Договору узгодили, що при визначенні розміру страхового відшкодування буде враховуватися розмір ринкової вартості транспортного засобу на дату події, а не на дату укладення договору, та вказаний розмір дійсної вартості буде співставлено до розміру страхової суми на момент укладення договору для визначення співвідношення.
Відповідно до висновку оцінювача щодо визначення вартості майнового збитку №01- 17/07/20 від 17.07.2020 ринкова вартість застрахованого ТЗ становить 1 334 385,60 грн.
Пунктом 31.6. Договору встановлено, що дійсною вартістю ТЗ є ринкова вартість, що повністю узгоджується з визначенням згідно з п. 1.6. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (Наказ №142/5/2092 від 24.11.2003).
Отже, зазначена у договорі страхова сума у розмірі 1 000 000 грн. є меншою дійсної вартості транспортного засобу 1 33 4385.60 грн. та становить 0,75% .
Сторони визначили у п. 24.2.14. договору, що страхувальник зобов`язаний повернути страховику виплачене страхове відшкодування (або відповідну його частку), якщо виявиться така обставина, що повністю або частково позбавляє страхувальника права на страхове відшкодування згідно умов договору та правил.
Пунктом. 24.2.2. Договору встановлений обов`язок страхувальника виконувати всі умови Договору.
Отже, здійснення страховиком виплати страхового відшкодування у повному розмірі 243189,94 гри. без застосування пропорції відповідальності 0,75% свідчить про те, що виплату страхового відшкодування здійснено без урахування п. 27.22. договору, а тому у відповідності з умовами договору розмір страхового відшкодування з урахуванням принципу пропорційності становить 182 392, 45 грн..
Отже ОСОБА_1 зобов`язаний повернути страховику безпідставно отриману суму страхового відшкодування у розмірі 60 797,49 гри., визначену як різниця між здійсненою страховою виплатою і сумою, визначеною відповідно до п. 27.22. договору з урахуванням принципу пропорційності.
Окрім того, пунктом 24.3.11 договору сторони узгодили, що страховик має право одержати у власність ТЗ, складові частини, деталі та обладнання ТЗ відносно яких страхове відшкодування виплачено в повному обсязі відповідно їхній вартості.
Таким чипом, вимоги ПрАТ «СК «Арсенал страхування» щодо зобов`язання ОСОБА_1 повернути до ПрАТ «СК «Арсенал страхування» складові частини, деталі та обладнання транспортного засобу, що передбачено п. 24.2.13. та п. 27.19. Договору, повністю обґрунтовані відповідно до умов укладеного Договору.
Аналіз викладеного свідчить про те, що позовні вимоги зустрічного позову ПрАТ «СК «Арсенал страхування» до ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.
Суд першої інстанції на вказане уваги не звернув у зв`язку з чим прийшов до помилкових висновків, які призвели до ухвалення рішення із порушенням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до норм статті 376 ЦПК України є підставою для його скасування.
Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування»  задовольнити.
Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2021 року уцій справі скасувати та ухвалити нове рішення.
У задоволені позову  ОСОБА_1 в особі представника адвоката Єренка Дмитра Віталійовича до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» про захист прав споживача страхових послуг в частині стягнення суми страхового відшкодування відмовити в повному обсязі.
Зустрічний позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» грошові кошти в розмірі 60 797,49 гривень (шістдесят тисяч сімсот дев`яності сім гривень 49 копійок).
Зобов`язати ОСОБА_1 повернути приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Арсенал страхування» складові частини, деталі та обладнання транспортного засобу «Lexus RX 350», 2017 року випуску, р/н НОМЕР_1 , які були пошкоджені внаслідок події, що мала місце в період 05.06.2020-06.06.2020 та за які ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування згідно рахунок – фактури ФОП Уваров № НОМЕР_2 від 31.07.2020, а саме: капот, бачок омивача, датчики паркування передані 4-и шт., решітка радіатора, фара ліва, крило переднє праве, накладки передніх крил лів/прав 2 шт., бампер задній, спойлер заднього бамперу нижній, накладка заднього бамперу права, фон арі задні 4 шт. ( 2 внутрішніх та 2 зовнішніх).
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково. 
Повний текст постанови складено 22 червня 2022 року.

Головуючий: І.В. Кочеткова

Судді: А.В. Дашковська

О.М. Кримська