П О С Т А Н О В А
                                  І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И
 
25 травня 2022 року                                                                                  м. Київ
         
Справа № 1018/33/2012
Провадження: № 22-ц/824/5929/2022
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О., 
суддів Вербової І.М., Нежури В.А.,
секретар Івасенко І.А.,
 
 розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 01 листопада 2021 року, постановлену під головуванням судді Тиханського О.Б.,
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання
у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
                                                   в с т а н о в и в :
 
У вересні 2021 року ТОВ «ФК Форт» звернулось до суду із заявою про заміну сторони в виконавчому провадженні, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, яка обґрунтована тим, що 10.05.2012 року рішенням Обухівського районного суду Київської області від 10.05.2012 року було задоволено позов ПАТ «КБ «Надра», стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 211/П/43/2008-840 від 27.08.2008 року у сумі 208076,34 грн. та 2080,77 грн. витрат на сплату судового збору, а всього стягнуто 210 157,11 грн.  05.03.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Інвест Хаус» укладено договір про відступлення права вимоги № GL2N79735, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 211/П/43/2008-840 від 27.08.2008 року перейшло ТОВ «ФК «Інвест Хаус». 05.11.2020 року між ТОВ «ФК «Інвест Хаус» та ТОВ «ФК «Форт» укладено договір про відступлення права вимоги № б/н, відповідно до умов якого право вимоги по вищезазначеному кредитному договору перейшло до ТОВ «ФК «Форт», в зв`язку з чим вони є правонаступником стягувача у даній цивільній справі. Згідно з актом ПАТ «КБ «Надра» про втрату виконавчих листів, оригінали виконавчих листів у даній цивільній справі втрачені. У зв`язку з цим, місцезнаходження оригіналів виконавчих документів невідоме, оскільки ані в органі виконавчої служби, ані в розпорядженні кредитора вони не перебувають. Просили змінити стягувача у цивільній справі, видати дублікати виконавчих документів та поновити строк пред`явлення на виконання.
Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 01 листопада 2021 року заяву ТОВ «ФК Форт» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання задоволено частково.
Замінено стягувача ПАТ «КБ «Надра» на ТОВ «ФК Форт» у справі №2/1018/181/12 за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
В задоволенні заяви в частині видачі дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання  відмовлено.
Не погодившись із таким судовим рішенням,  ОСОБА_1 направив апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову про повернення заяви без розгляду.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що заяву ТОВ «ФК Форт» від 16.09.2021 року заявником або його представником не підписано, а підпис на заяві відтворено за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, що є підставою для залишення такої заяви без розгляду відповідно до ч. 4 ст. 183 ЦПК України. Стверджував, що відповідно до довіреності від 17.03.2021 року ОСОБА_3 уповноважена подавати заяви про видачу дубліката виконавчого листа, про поновлення строку його пред`явлення до виконання, заміну сторони виконавчого провадження, а не підписувати ці заяви, що має принципове значення для з`ясування факту щодо наявності у ОСОБА_3 повноважень на підписання заяви від 16.09.2021 року. Також зазначив, що відповідно до вказаної довіреності Семченкова Н.С. має право знімати та засвідчувати копії документів своїм підписом, а не відтворенням підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання. У зв`язку з цим, відмітка про засвідчення паперових копій документів у додатках до заяви від 16.09.2021 року не відповідає вимогам чинного законодавства. Окрім того, вказав, що докази, зазначені в додатках до заяви ТОВ «ФК Форт» від 16.09.2021 року викликають сумніви з приводу їх достовірності. Щодо заміни сторони виконавчого провадження відмітив, що відповідно до ч. 2 ст. 442 ЦПК України відповідну заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Проте, ТОВ «ФК Форт» не є стороною у цивільній справі №1018/33/2012, а тому позбавлене процесуальної здатності подавати відповідну заяву. Зазначив, що судом першої інстанції не враховано ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 11.01.2021 року у даній цивільній справі, якою в задоволенні аналогічної заяви ТОВ «ФК «Інвест Хаус» про заміну сторони у виконавчому провадженні, видачу дубліката виконавчого документа, поновлення строку його пред`явлення до виконання відмовлено повністю.
Ухвалами Київського апеляційного суду від 01 лютого 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Ухвала суду першої інстанції  оскаржується лише в частині вирішення питання правонаступництва, а тому в іншій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.
Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
25 травня 2022 року до Київського апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_4 в інтересах  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи у зв`язку з продовженням строку воєнного стану в Україні, що перешкоджає прибуттю  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представника в судове засідання з інших населених пунктів, які знаходяться за межами Київської області.
Відповідно до статті 372 ЦПК суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Верховний Суд у постанові від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 зазначив, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності сторони спору.
Згідно ч. 1 ст. 371 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції  має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
Як убачається із матеріалів справи, справа в провадженні Київського апеляційного суду перебуває з лютого 2022 року. 
ОСОБА_4 в інтересах  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розгляд справи апеляційним судом був повідомлений завчасно та належним чином (більш ніж за три тижні до судового засідання). При цьому, ОСОБА_4 , посилаючись на неможливість прибуття в судове засідання у зв`язку із встановленням воєнного стану на території України, не долучив до клопотання жодних доказів на підтвердження факту перебування його та його довірителів поза межами міста Києва та Київської області. 
В матеріалах справи наявні рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень ОСОБА_1 , ОСОБА_2 під час дії воєнного стану за адресою їх проживання, зокрема, у Київській області.
Слід відмітити і те, що ОСОБА_4 в інтересах  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та/або його довірителі, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, не були позбавлені права на подання клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, проте, таким правом не скористались.
 Зважаючи на вищевикладене, строкирозгляду апеляційної скарги, а також те, що у справі достатньо матеріалів для розгляду питання щодо правонаступництва та ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи.
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Як убачається із матеріалів справи,  заочним рішенням Обухівського районного суду Київської області від 10.05.2012 року було задоволено позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра» та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором у сумі 208 076,34 грн, та 2080,77 грн витрат на сплату судового збору, а всього стягнуто 210 157,11 грн.
06.08.2013 року на підставі вищевказаного судового рішення Обухівським районним судом Київської області видано виконавчі листи № 1018/33/2012.
05.03.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Інвест Хаус» укладено договір про відступлення прав вимоги № GL2N79735, згідно з умовами якого, право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 14/П/05/2006-840, перейшло до ТОВ «ФК «Інвест Хаус».
05.11.2020 року між ТОВ «ФК «Інвест Хаус»та ТОВ «ФК Форт» укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та майових прав, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гороховою Н.В., згідно з умовами якого, право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 14/П/43/2006-840, перейшло до ТОВ «ФК Форт».
Оскільки ТОВ «ФК Форт» набуло право вимоги за вказаним кредитним зобов`язанням, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення  заяви про заміну стягувача.
Перевіряючи такі висновки суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного. 
Згідно  ст. 55 ЦПК України , у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.
Як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва.
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Положеннями ч.ч. 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України встановлено, що у разі у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Також, слід зазначити що, вищенаведені положення кореспондуються з положеннями ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», де зазначено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.
Отже, за змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
Результат аналізу цих норм, зокрема п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України  дає підстави для висновку, що в разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.
По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).
Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто, може бути проведена на будь-якій стадії процесу.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 01.04.2020 року у справі № 344/14408/15-ц (провадження № 61-1777св20) та у постанові Верховного Суду від 29.12.2020 року у справі № 0910/2-103/2011 (провадження № 61-13311св20).
Окрім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.
У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Частиною першою статті 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц, від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц  та від 15 травня 2019 року у справі № 370/2464/17, від 29 березня 2021 року у справі № 2-5356/10.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.
Не приймаються до уваги колегії суддів доводи апеляційної скарги про те, що  ТОВ «ФК Форт» не є стороною у цивільній справі №1018/33/2012, а тому позбавлене процесуальної здатності подавати заяву про заміну стягувача, оскільки   ТОВ «ФК Форт» є заінтересованою особою, яка згідно ст. 442 ЦПК України вправі звертатись до суду із вказаною заявою. 
Також не приймаються до уваги посилання скаржника на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 11.01.2021 року, оскільки відмова в задоволенні заяви про заміну стягувача попередньому кредитору не позбавляє права іншого (наступного) кредитора, який набув право вимоги за відповідним зобов`язанням, на звернення до суду із аналогічною заявою. 
Безпідставними є  і доводи скаржника про те, що Семченкова Н.С. в інтересах ТОВ «ФК Форт» не уповноважена підписувати заяву заміну сторони виконавчого провадження з огляду на таке.
Представництво за своєю природою - це організаційне правовідношення, змістом якого є повноваження однієї особи (представника) діяти від імені, в інтересах іншої особи, яке виникає з договору, закону, акта органу публічної влади. Крім того, представництвом є діяльність представника, спрямована на реалізацію наданих йому повноважень. Змістом відносин представництва є повноваження, без яких останнє не може існувати. Як повноваження розуміють систему двох суб`єктивних прав представника, одне з яких є абсолютним, інше - відносним. Абсолютне право представника містить у собі можливість вчинення певних дій від імені та в інтересах особи, а відносне право полягає у тому, що представник вправі розраховувати на те, що всі юридичні наслідки, створені його діями, виникнуть лише для особи, яку він представляє, а не для самого представника.
Визначення довіреності міститься у частині третій статті 244 ЦК України, за якою довіреність - це письмовий документ, що видається довірителем представнику для засвідчення його повноважень перед третіми особами в процесі здійснення представництва.
Згідно ч.ч. 1,2 ст. 64 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.
Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.
Системний аналіз норм статті 64 ЦПК України дає підстави для висновку, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, усі належні їй процесуальні права та обов`язки, передбачені процесуальним законом, окрім тих повноважень, щодо здійснення яких наявні певні застереження у виданій йому довіреності або ордері. 
Відповідно, відсутність застереження щодо повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії від імені особи, яку він представляє, має оцінюватися як наявність у представника такого процесуального повноваження.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 грудня 2019 року у справі № 826/5500/18 зазначено, що слід вважати підтвердженими повноваження представника юридичної особи на підставі завіреної ним копії довіреності, якщо право цього представника засвідчувати своїм підписом копії документів випливає зі змісту виданої йому довіреності та за відсутності у ній відповідного застереження на вчинення певної дії.
Як убачається із матеріалів справи, ТОВ «ФК Форт» в особі директора Наваренка В.Г. уповноважило ОСОБА_3 здійснювати всі необхідні дії,  пов`язані з представництвом та захистом інтересів довірителя в місцевих загальних судах, місцевих господарських та місцевих адміністративних судах, апеляційних судах, вищих спеціалізованих судах, правоохоронних органах, органах Міністерства Юстиції України, Державної виконавчої служби України, а також їх територіальних підрозділах , та перед приватними виконавцями, органах державної влади та управління, державних та приватних нотаріальних конторах, а також на підприємствах (в установах, організаціях) усіх форм власності та перед фізичними особами. Для виконання цієї довіреності повіреному надаються усі права, які надано позивачу, відповідачу, третій особі, зокрема, але не виключно: підписувати вимоги, претензії та відповіді на претензії, підписувати і подавати позовні заяви, апеляційні та касаційні скарги, скарги на дії чи бездіяльність державних органів, в тому числі органів Державної виконавчої служби та приватних виконавців щодо виконання рішень, ухвал, постанов судів, знайомитися з матеріалами справ, робити з них копії, знімати та засвідчувати своїм підписом копії необхідних документів, брати участь у судових засіданнях, подавати докази, заявляти клопотання, відповзи, давати усні і письмові пояснення, подавати скарги, заперечувати проти клопотань і доказів інших учасників судового процесу, оскаржувати дії або бездіяльність Державних органів та посадових осіб, отримувати рішення суду, оскаржувати рішення суду в апеляційному та касаційному порядку, отримувати виконавчі документи та подавати їх до стягнення, а також користуватись усіма іншими процесуальними правами, наданим стороні або третій особі ГПК України, ЦПК України та КАС України, за виключенням права змінювати предмет та підстави позову, укладати мирові угоди, повністю або частково відмовлятись від позову або звертатись із заявами про залишення позовної заяви без розгляду, визнавати позови. Крім того, повіреному надається право ознайомлюватися з матеріалами виконавчих проваджень, робити з них виписки , знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавців з питань виконавчого провадження, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження, подавати заяви про видачу дублікату виконавчого документа, про поновлення строку його пред`явлення до виконання, зміну сторони виконавчого провадження, оспорювати належність майна і результати його оцінки, подавати письмові заперечення проти розрахунку виконавця щодо розподілу коштів між стягувачами та користуватися іншими правами, наданими законом, за виключенням права подавати заяви про відмову від стягнення, повернення виконавчого документа, про закінчення виконавчого провадження, укладати мирові угоди, яка визнається судом. Довіреність видана без права передоручення строком на один рік і діє до 17.03.2022 року.
На підставі вказаної довіреності Семченкова Н.С. в інтересах ТОВ «ФК «Форт» подала підписану нею та скріпленою печаткою товариства заяву про заміну стягувача, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання.
З огляду на зміст довіреності, Семченкова Н.С. повноважена як представник  ТОВ «ФК Форт» на подання  (підписання) заяви про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, а також на засвідчення копії довіреності власним підписом.
Інших доводів на спростування висновків суду першої інстанції апеляційна скарга  ОСОБА_1  не містить.
Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, а тому дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.
За наведених обставин, апеляційну  ОСОБА_1   слід залишити без задоволення, а ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 01 листопада 2021 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст.  367, 368, 374, 375,  381-384 ЦПК України, суд
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 01 листопада 2021 року залишити без змін.
  Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.   

 
Головуючий                                                                                                  Т.О. Невідома

Судді                                                                                                             І.М. Вербова 

                                                                                                                    В.А. Нежура