ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" червня 2022 р.           Справа№ 911/1330/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Попікової О.В.
суддів:            Корсака В.А. 
          Євсікова О.О. 
 
розглянувши матеріали апеляційної скарги  ОСОБА_1 
на рішення Господарського суду Київської області від 05.10.2021 (повний текст складено 06.12.2021) 
у справі №911/1330/21 (суддя Ярема В.А.)
за позовом  ОСОБА_1 
до 1) ОСОБА_2 ; 
2) ОСОБА_3 ;
3) Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Кріогенсервіс"
про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства, встановлення строку виконання рішення загальних зборів товариства
та за зустрічним позовом  ОСОБА_3  
до 1) ОСОБА_1 ; 
2) ОСОБА_2 ; 
3) Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Кріогенсервіс";
про визначення розміру частки учасника товариства

за участю секретаря судового засідання: Звершховської І.А.,
за участю представників сторін за первісним позовом: 
від позивача: Суткович М.А. - адвокат (посвідчення №000455 від 11.03.2019);
від відповідача-1: Сич Є.Ю. - адвокат (посвідчення №5970/10 від 24.03.2017);
від відповідача-2: Шлапак С.С. - адвокат (посвідчення №000399 від 28.12.2018);
від відповідача-3: не з`явились;
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду Київської області від 05.10.2021 у задоволенні первісних позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Кріогенсервіс" про: визначення розміру статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Кріогенсервіс" в сумі 5400000,00 грн.; визначення частки ОСОБА_1 у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Кріогенсервіс" в розмірі 2106000,00 грн., що становить 39% та частку ОСОБА_2 у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Кріогенсервіс" у розмірі 3294000,00 грн., що становить 61%; встановлення строку виконання рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Кріогенсервіс", оформленого протоколом №1 від 20.01.2015: протягом одного року з дня набрання рішенням суду у цій справі законної сили, відмовлено повністю. Покладено на позивача за первісним позовом понесені ним судові витрати. У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Кріогенсервіс" про визначення частки ОСОБА_3 у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Кріогенсервіс" в розмірі 11340000,00 грн., що становить 70% статутного капіталу товариства, відмовлено повністю. Покладено на позивача за зустрічним позовом понесені ним судові витрати.
Не погодившись із зазначеним рішенням ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на вказане рішення суду. Разом з апеляційною скаргою скаржник просив поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Київської області від 05.10.2021 у справі №911/1330/21. Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 оскаржує лише судове рішення щодо відмови судом першої інстанції у задоволенні саме первісного позову ОСОБА_1 ; апеляційна скарга не містить жодних посилань на порушення судом першої інстанції норм процесуального або матеріального права в частині розгляду та відмови у зустрічному позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Кріогенсервіс" про визначення частки ОСОБА_3 у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Кріогенсервіс" в розмірі 11     340 000,00 грн, що становить 70% статутного капіталу товариства.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2022 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Попікова О.В., судді: Євсіков О.О., Владимиренко С.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2022 поновлено пропущений строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 05.10.2021 у справі №911/1330/21; розгляд справи призначено на 09.02.2022.
03.02.2022 від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу.
07.02.2022 від ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу.
07.02.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Кріогенсервіс" надійшов відзив на апеляційну скаргу.
Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 08.02.2022 №09.1-08/801/22 відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №911/1330/21 у зв`язку з перебуванням судді Владимиренко С.В., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2022 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Попікова О.В., судді: Корсак В.А., Євсіков О.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.02.2022 враховуючи зміну складу суду, справу №911/1330/21 прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі; розгляд справи призначено на 09.02.2022.
У судовому засіданні 09.02.2022 протокольно оголошено перерву на 02.03.2022.
01.04.2022 на адресу Північного апеляційного господарського суду від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення судового засідання у справі №911/1330/21.
04.04.2022 на адресу Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача ОСОБА_3 надійшла заява про надання інформації про наступну дату та час розгляду справи чи/або про надання інформації про результати розгляду судової справи №911/1330/21.
Судове засідання 02.03.2022 не відбулось у зв`язку з військовою  агресією Російської Федерації проти України, у зв`язку з чим Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022. На часткову зміну    статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого    Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX    (зі змінами, внесеними    Указом від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим    Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2022 розгляд даної справи відкладено на 13.06.2022.
У судовому засіданні представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги, просив оскаржуване судове рішення скасувати, первісний позов задовольнити.
Представники відповідачів заперечували проти задоволення апеляційної скарги.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, встановила наступне.
З наявного в матеріалах справи статуту ТОВ «Фірма «Кріоген», затвердженого загальними зборами учасників ТОВ Фірма «Кріоген» (надалі товариство), протокол №18/11 від 18.11.2014, вбачається, що статутний капітал вказаного товариства становить 1  800  000,00 грн., а його учасниками є ОСОБА_2 з часткою у статутному капіталі 61% - 1  098  000,00 грн., ОСОБА_1 з часткою у статутному капіталі 39% - 702  000,00 грн. 
На загальних зборах учасників товариства, які відбулись 20.01.2015 та оформлені протоколом №1, було прийнято рішення про збільшення розміру статутного капіталу товариства з 1  800  000,00 грн. до 5  400  000,0 грн. за рахунок додаткових вкладів їх учасників, а саме: ОСОБА_2 вносить додатковий вклад у розмірі 2  196  000,00 грн., а ОСОБА_1 - 1  404  000,00 грн. до 01.09.2015.
Рішенням загальних зборів товариства від 20.08.2015, оформлених протоколом №08/20 вирішено збільшити строк внесення додаткових вкладів учасників до 20.08.2016.
У позовній заяві ОСОБА_1 стверджує про те, що між ним та ОСОБА_2 існувала домовленість, що останній внесе за ОСОБА_1 його додатковий вклад (жодних доказів такої домовленості матеріали справи не містять, ОСОБА_2 заперечує такі домовленості).
Згідно зі змістом протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Кріогенсервіс» (на якому були присутні як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 ) від 27.09.2016 №09/27 щодо розгляду першого питання порядку денного, а саме: «Підсумки виконання рішень Загальних зборів учасників ТОВ «Фірма «Кріогенсервіс»: протокол №1 від 20.01.2015 та протокол №08/20 від 20.08.2015», по вказаному питанню виступав ОСОБА_2 , який повідомив, що ОСОБА_1 свій додатковий вклад до статутного капіталу не вніс. ОСОБА_2 , в свою чергу, свій додатковий вклад у статутний капітал товариства вніс у розмірі 2  196  000,00 грн., як і було вирішено на загальних зборах товариства від 20.01.2015. Крім того, повідомив, що оскільки товариство потребувало грошових коштів, ОСОБА_2 вніс додатково 1  404  000,00 грн. Запропонував перерозподілити частки учасників в статутному капіталі товариства пропорційно внесеним вкладам. 
ОСОБА_1 з такою пропозицією ОСОБА_2 не погодився; в загальних зборах оголошено перерву до 07.11.2016.
Рішенням Господарського суду Київської області від 05.09.2019 у справі №911/938/19, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2020 та постановою Верховного Суду від 18.06.2020, позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Кріогенсервіс», третя особа у справі: ОСОБА_4 , задоволені частково. 
Визнано недійсними наступні рішення загальних зборів учасників ТОВ Фірма "Кріогенсервіс": 
- рішення загальних зборів, оформлені протоколом № 11/07 від 07.11.2016 (порядок денний не співпадав із фактично розглянутими питаннями); 
- рішення загальних зборів за результатами розгляду п. 4 порядку денного, оформлене протоколом № 38 від 24.04.2017 (вказане питання не було включено до порядку денного); 
- рішення загальних зборів, оформлені протоколом № 39 від 03.01.2018 про затвердження нової редакції Статуту товариства у зв`язку із збільшенням статутного капіталу ТОВ Фірма "Кріогенсервіс" з 3 996 000,00 грн. до 10 000 000,00 грн. за рахунок додаткових вкладів учасників; про встановлення, що ОСОБА_2 належить частка в статутному капіталі товариства в розмірі 82,43% статутного капіталу товариства, що становить 8 243 000,00 грн. та ОСОБА_1 належить частка в статутному капіталі товариства у розмірі 17,57% статутного капіталу товариства, що становить 1757 000,00 грн.; про продовження строку внесення додаткових вкладів в статутний капітал товариства до 09.01.2018 включно та проведення державної реєстрації змін до Статуту у зв`язку з збільшенням статутного капіталу товариства; 
- рішення загальних зборів від 10.01.2018, оформлені протоколом № 39 від 10.01.2018; 
- рішення загальних зборів від 13.02.2018, прийняті за результатами розгляду пунктів 3, 4, 5 порядку денного, оформлені протоколом № 40 від 13.02.2018; 
- рішення загальних зборів, оформлене протоколом № 41 від 12.04.2018 за результатами розгляду п. 4 та частково п. 6 порядку денного, а саме: в частині щодо проведення державної реєстрації змін до установчих документів товариства у зв`язку із збільшенням статутного капіталу; 
- рішення загальних зборів, оформлене протоколом № 42 від 19.12.2018 за результатами розгляду п. 3 порядку денного частково в частині розміру статутного капіталу та розміру і розподілу часток учасників. В іншій частині позову відмовлено. 
Як стверджує ОСОБА_1 , після прийняття судових рішень у справі №911/938/19, товариство повернулось до стану, визначеного рішенням загальних зборів учасників товаритсва, оформленим протоколом №1 від 20.01.2015, згідно з яким розмір статутного капіталу товаритсва збільшено ло 5  400  000,00 грн.,  а частки учасників складають: ОСОБА_2 - 3  294  000,00 грн. (61%), ОСОБА_5 - 2  106  000,00 грн. (39%).
При цьому, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Загальних зборів учасників ТОВ «Кріогенсервіс» від 22.04.2019, оформлених протоколом №43, на яких були присутні і ОСОБА_1 (частка в статутному капіталі 7,85%) , і ОСОБА_2 (частка в статутному капіталі товариства 92,15%, зокрема, вирішено внести зміни до статуту товариства (п. 4 порядку денного). По вказаному питанню було проголосовано обома засновками товариства, які у сукупності володіють 100% часток товариства. Крім того, питанням 6 порядку денного загальних зборів, 100 % голосів проголосовано за уповноваження ОСОБА_2 та секретаря зборів на підписання протоколу №43 та нової редакції статуту товариства.
Згідно з новою редакцією статуту товариства, статутний капітал останнього становить 16  200  000,00 грн., при цьому, ОСОБА_2 володіє часткою у розмірі 92,15 % (14  928  300,00 грн.), ОСОБА_1 - 7,85% (1  271  700,00 грн.)
На час розгляду даної справи вказане рішення загальних зборів товариства не оскаржено, є чинним.
В матеріалах справи міститься договір дарування частини частки у статутному капіталі товариства від 03.12.2019, відповідно до якого ОСОБА_2 подарував ОСОБА_3 40% від належних йому 92,5% у статутному капіталі товариства, що в грошовому еквіваленті дорівнює 6  480  000,00 грн.
Вказаний договір дарування також є чинним на час розгляду даної справи, протилежного матеріали справи не містять.
Рішенням загальних зборів учасників товариства від 13.04.2020, оформлених протоколом №45, на яких були присутні учасники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які у сукупності володіють 92,15% у статутному капіталі товариства, вирішено внести зміни до статуту товариства та уповноважено директора товариства на проведення державної реєстрації змін до установчих документів товариства.
З матеріалів справи вбачається, що була проведена державна реєстрація нової редакції статуту, згідно з яким, учасниками товариства є: ОСОБА_2 - 52,15% статутного капіталу (8  448  300,00 грн.), ОСОБА_3 - 40% (6  480  000,00 грн.), ОСОБА_1 - 7,85% (1  271  700,00 грн.).
Як рішення загальних зборів №45, так і нова редакція статуту є чинними, матеріали справи протилежного не містять.
Звертаючись із даним позовом, позивач - ОСОБА_1 , просить: 
1.          Визначити розмір статутного капіталу ТОВ «Кріогенсервіс» в сумі 5  400  000,00 грн. (тобто в тій сумі, яка обумовлена рішенням загальних зборів товариства від 20.01.2015).
2.          Визначити частку ОСОБА_1 у статутному капіталі ТОВ «Кріогенсервсіс» у розмірі 2  106  000,00 грн., що становить 39% та частку ОСОБА_2 у статутному капіталі ТОВ «Кріогенсервіс» у розмірі 3  294  000,00 грн., що становить 61% (як вирішено рішенням загальних зборів товариства від 20.01.2015).
3.          Встановити строк виконання рішення загальних зборів ТОВ «Кріогенсервіс», оформленого протоколом №1 від 20.01.2015 протягом одного року з дня набрання рішенням суду у даній справі законної сили.
В обґрунтування заявлених ним вимог, позивач посилається на те, що є чинним рішення Загальних зборів учасників ТОВ «Кріогенсервіс» від 20.01.2015 про збільшення статутного капіталу товариства, про визначення часток учасників в статутному капіталі товариства, а відтак, просить суд вчинити дії, спрямовані на реалізацію рішень загальних зборів товариства від 20.01.2015. При цьому, позивач стверджує, що при задоволенні позовної вимоги про встановлення розміру статутного капіталу в сумі 5  400  000,00 грн. та частки позивача в сумі 2  106  000,00 грн., виникне питання строків внесення додаткового вкладу позивачем, адже у разі їх порушення загальні збори товариства наділені повноваженнями перерозподілити частку позивача, тобто зменшити її, що зведе нанівець позитивне судове рішення у цій справ та справі №911/938/19. Тобто, фактично, ОСОБА_1 просить повернутися до стану, визначеного рішенням загальних зборів, результати якого оформлені протоколом №1 від 20.01.2015 (том І, а.с. 4).
Заперечуючи проти вказаних вище обставин та відповідно заявлених вимог, ОСОБА_2 стверджує, що станом на момент розгляду даної справи є чинними рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Кріогенсервіс", оформлені протоколами №№43, 45 від 22.04.2019, 13.04.2020, якими змінено розмір статутного капіталу товариства та, відповідно, встановлено, що він (статутний капітал) складає 16    200    000,00 грн., а частки учасників складають: ОСОБА_2 - 8 448  300,00 грн. - 52,15%; ОСОБА_3 - 6 480 000,00 грн - 40,00%; ОСОБА_1 - 1  271  700,00 грн. - 7,85%. Крім того, ОСОБА_2 зазначє, що рішенням загальних зборів учасників товариства, оформленим протоколом №46 від 15.09.2020, затверджено нову редакцію статуту товариства, в якому розмір статутного капіталу становить 16  200  000,00 грн., а договори дарування частки в статутному капіталі товариства від 03.12.2019 та від 04.07.2020, як і проведені за наслідками прийняття вказаних вище рішень реєстраційні дії є законними та чинними.
Під час розгляду даної справи у суді першої інстанції, ОСОБА_3 подала зустрічну позовну вимогу про визначення частки ОСОБА_3 у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Кріогенсервіс" в розмірі 11     340 000,00 грн., що становить 70% статутного капіталу товариства, оскільки без визначення розміру частки ОСОБА_3 не можливо буде визначити розмір частки ОСОБА_1 .
В обґрунтування вказаної вище вимоги ОСОБА_3 зазначила, що заявленими первісними вимогами ОСОБА_1 просить змінити склад учасників товариства з трьох осіб до двох та фактично позбавити ОСОБА_3 права власності на майно - частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Кріогенсервіс", яку позивач за зустрічним позовом набула на підставі договорів, що не визнані судом недійсними та які не є нікчемними.
Згідно зі статтею 269 ГПК України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Отже, судове рішення першої інстанції у даній справі переглядається в межах оскарження - щодо відмови у задоволенні первісного позову. Як вже зазначалось вище, апеляційна скарга не містить жодного доводу щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права при розгляді зустрічного позову, в задоволені якого також було відмовлено.
Колегія суддів погоджується із місцевим господарським судом, який відмовив у задоволенні первісного позову, з огляду на таке.
Як зазначено у постанові Верховного Суду від 27.04.2020 у справі №925/204/19: «…згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.
Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.
Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 4 ГПК України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.
Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи законний інтерес. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Позовом у процесуальному сенсі є вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі.
Основними елементами, що визначають сутність будь-якого позову (індивідуалізуючі ознаки позову) являються предмет і підстава.
Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Вона опосередковується спірними правовідносинами - суб`єктивним правом і обов`язком відповідача.
Підставами заявленого позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача.
Позивач, звертаючись до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі, щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.09.2019 зі справи № 924/831/17).
Оцінка предмета заявленого позову, а, відтак, наявність підстав для захисту порушеного права позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги. 
Таким чином, дослідженню судом підлягають обставини перебування сторін спору у відповідному правовому стані, про який зазначає позивач за первісним позовом, звертаючись із даним позовом та фактично вимагає повернення сторін до стану, який існував 20.01.2015 - дата проведення загальних зборів товариства, на яких прийнято рішення про збільшення статутного капіталу товариства за рахунок додаткових вкладів учасників товариства.
Порядок діяльності господарських товариств, в тому числі, й товариства з обмеженою відповідальністю, регулюється, зокрема, приписами Цивільного кодексу України, Закону України «Про господарські товариства» (у редакції, що діяла до набрання чинності Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю") та положеннями Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» (що набув чинності з 17.06.2018).
З огляду на характер спірних у даній справі правовідносин та, відповідно, зміну приписів вказаних вище нормативних актів в часі, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що застосуванню підлягають норми матеріального права чинні як станом на час прийняття рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Кріогенсервіс", оформленого протоколом №1 від 20.01.2015, так і станом на час розгляду справи.
Так, як вказувалось вище, позивачем заявлено три позовні вимоги до відповідачів у даній справі.
Однією із таких позовних вимог є вимога - встановити строк виконання рішень загальних зборів товариства, оформлених протоколом №1 від 20.01.2015 протягом одного року з дати набрання рішення у даній справі законної сили.
Відповідно до статті 16 Закону України «Про господарські товариства» (чинному на час прийняття рішень загальних зборів від 20.01.2015) товариство має право змінювати розмір статутного капіталу. Збільшення статутного капіталу може бути здійснено лише після внесення повністю всіма учасниками своїх вкладів. Рішення про зміну розміру статутного капіталу товариства набирає чинності з дня внесення таких змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.
Я вказувалось вище, рішення загальних зборів товариства від 20.08.2015 збільшено строк виконання рішень загальних зборів учасників товариства від 20.01.2015 до 20.08.2016.
Згідно з ч. 2 статті 51, ч. 7 статті 52 Закону України «Про господарські товариства» (в редакції від 01.01.2016) збільшення статутного капіталу може бути здійснено лише після внесення повністю всіма учасниками своїх вкладів. Збільшення статутного капіталу товариства допускається після внесення усіма його учасниками вкладів у повному обсязі.
Згідно зі статтею 18 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», який набрав чинності у 2018 році і діє до цього часу з урахуванням змін та доповнень до нього, учасники товариства можуть збільшити статутний капітал товариства за рахунок додаткових вкладів учасників товариства та/або третіх осіб за рішенням загальних зборів учасників. Кожний учасник має переважене право зробити додатковий вкладі у межах суми збільшення статутного капіталу пропорційно до його частки у статутному капіталі. У рішенні загальних зборів учасників товариства про залучення додаткових вкладів визначаються загальна сума збільшення статутного капіталу товариства, коефіцієнт відношення суми збільшення до розміру частки кожного учасника у статутному капіталі та запланований розмір статутного капіталу.
Відповідно до ч. 6 статті 18 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» учасники товариства можуть вносити додаткові вклади протягом строку, встановленого рішенням загальних зборів, але не більше протягом одного року з дня прийняття рішення про залучення додаткових вкладів.
Статтею 30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» визначена компетенція загальних зборів учасників.
Тобто, встановлення строку внесення додаткових вкладів учасниками товариства є прерогативою загальних зборів учасників, а не суду. Встановлення ж судом такого строку є втручанням в господарську діяльність товариства, та може бути розцінене як перебирання на себе судом функцій та компетенції найвищого органу товариства - загальних зборів його учасників.
Як вказувалось вище, загальними зборами учасників товариства було прийнято рішення, оформлене протоколом від 20.08.2015 про збільшення строку внесення додаткових вкладів його учасниками на рік, і яке (рішення) ОСОБА_1 виконано не було.
Тобто, на сьогодні має місце невиконання ОСОБА_1 рішень загальних зборів учасників від 20.01.2015 та від 20.08.2015 щодо внесення додаткового вкладу до статутного капіталу товариства, що призвело б до збільшення статутного капіталу товариства, що, насамперед не заперечується і самим ОСОБА_1 і що безпосередньо випливає із самих позовних вимог у даній справі та їх підстав.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що задоволення позовної вимоги про встановлення річного строку виконання ОСОБА_1 рішень загальних зборів не може бути задоволена, адже в протилежному випадку - це було б втручанням з боку суду в господарську діяльність товариства, що не узгоджується із компетенцією господарських судів, діяльність яких регламентована Законом України «Про судоустрій та статус суддів», ГПК України тощо.
При цьому, колегія суддів відзначає, що посилання ОСОБА_1 на те, що ОСОБА_2 вніс за нього додатковий вкладі до статутного капіталу товариства у розмірі 1  404  000,00 грн.  про що між вказаним особами існували домовленості (до речі, такі твердження позивача за первісним позовом не підтверджуються жодним доказом) суперечать заявленій ним вимозі про встановлення річного строку на виконання рішень загальних зборів товариства від 20.01.2015, адже у разі внесення іншою особою вкладу за ОСОБА_1 , було б зайвим, адже рішення загальних зборів було б вже виконано.
Згідно з пунктами 6.2., 6.10 статуту Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Кріогенсервіс" (в редакції від 18.11.2014) вкладом до статутного капіталу товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку. Зміни вартості майна внесеного як вклад, та додаткові внески учасників не впливають на розмір їх частки у статутному капіталі, вказаної в цьому статуті.
Збільшення статутного капіталу товариства допускається після внесення усіма його учасниками вкладів у повному обсязі. У випадку прийняття загальними зборами учасників товариства рішення про внесення додаткових вкладів, то такі вклади є обов`язковими для внесення всіма учасниками, і вносяться у грошовій формі. Додаткові вклади можуть вноситися шляхом передачі майна або майнових прав лише за взаємною згодою між учасником та загальними зборами учасників.
Стосовно двох інших позовних вимог ОСОБА_1 (про визначення розміру статутного капіталу товариства в сумі 5  400  000,00 грн., та про визначення частки ОСОБА_1 у розмірі 2  106  000,00 грн. - 39%, частки ОСОБА_2 у розмірі 3  294  000,00 грн. - 61%), колегія суддів зазначає, що як вказувалось вище, положення Законів України «Про господарські товариства», «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» зводяться до того, що збільшення статутного капіталу товариства може бути здійснено лише після фактичного вчинення учасниками товариства таких дій - внесення ними своїх додаткових вкладів.
В даному випадку, як не заперечує сам ОСОБА_1 , ним відповідну частку, встановлену рішенням загальних зборів товариства учасників від 20.01.2015 не внесено ані в установлений вказаним рішенням загальних зборів строк, ані в установлений рішенням загальних зборів від 20.08.2015 додатковий річний строк. Тобто, такого стану, як визначено рішенням загальних зборів від 20.01.2015, до якого бажає повернутися ОСОБА_1 , фактично не існувало, адже ним не було внесено відповідний вклад до статутного капіталу товариства.
Позаяк, визначення судом розміру статутного капіталу товариства у сумі 5  400  000,00 грн., як то встановлено рішенням загальних зборів від 20.01.2015 не видається можливим. 
При цьому, колегія суддів враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 22.10.2019 у справі №923/876/16 про спосіб захисту учасника товариства шляхом пред`явлення позову саме про визначення розміру статутного капіталу товариства, водночас, за встановлених судом обставин (невиконання ОСОБА_1 рішень загальних зборів від 20.01.2015, від 20.08.2015) щодо невнесення ним частки до статутного капіталу протягом тривалого часу, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення й перших двох позовних вимог ОСОБА_1 
ОСОБА_1 не доведено належними та допустимими доказами обставин перебування сторін станом на 27.09.2016 - до прийняття загальними зборами рішень про збільшення/зменшення розміру статутного капіталу товариства та відповідний перерозподіл часток учасників товариства, які в подальшому визнано судом недійсними, у відповідному правовому стані, визначеному рішенням загальних зборів учасників товариства від 20.01.2015, а саме: внесення ОСОБА_1 до статутного капіталу товариства додаткового внеску у сумі 1  404  000,00 грн. та наявності у нього частки номінальною вартістю 2  106  000,00 грн., як наслідок збільшення статутного капіталу товариства і формування його у розмірі 5  400  000,00 грн. 
Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що за своєю суттю заявлені ОСОБА_1 у даній справі вимоги спрямовані не на повернення сторін до правового стану, який існував до стверджуваного порушення, а на зобов`язання виконати рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Кріогенсервіс" №1 від 20.01.2015, яке з огляду на його правову природу, як ненормативного акта одноразового застосування, діє в межах встановленого строку реалізації передбачених ним прав та обов`язків.
Поряд з цим, колегія суддів зазначає, що згідно з ч. 1 статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарських суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Судове рішення спрямоване на досягнення юридичної визначеності у правовідносинах, яке переконує сторони і суспільство у справедливості суду, утвердженні ним прав людини та запобігає стану невизначеності.
Отже, судове рішення спрямоване на вирішення певної ситуації, спору, а не є стадією виконання іншого судового рішення, проголошеного в іншій справі.
Такий висновок колегія суддів вважає за необхідне навести на противагу твердженню ОСОБА_1 , який зазначає про те, що негативне рішення у даній справі (тобто, незадоволення його позовних вимог) може звести «нанівець позитивне судове рішення у справі №911/938/19.»).
Колегія суддів зазначає, що нею досліджено судові рішення у справі №911/938/19, мотиви та підстави їх прийняття, водночас, їх наявність не є підставою для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у даній справі з наведених вище підстав.
Крім того, колегією суддів досліджені наявні в матеріалах даної справи рішення загальних зборів учасників товариства №№43, 45, 46 та можливість їх врахування в розрізі визначення розміру статутного капіталу і розмірів часток учасників товариства, якими станом на момент розгляду даної справи є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яка набула відповідного статусу на підставі оскаржених у судовому порядку правочинів, суд вважає за необхідне зазначити таке.
Зі змісту ухвали Господарського суду Київської області від 25.05.2021 про зупинення провадження у справі №911/524/21 слідує, що предметом позову у вказаній справі є: визнання недійсними договорів дарування частини частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Кріогенсервіс", що укладені між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 : від 03.12.2019, у розмірі 40%, що складає 6480000,00 грн., від 04.07.2020, у розмірі 30%, що складає 4860000,00 грн., визнання недійсними рішень загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Кріогенсервіс" від 02.03.2020 та 13.04.2020, скасування державної реєстрації.
Водночас, враховуючи презумпцію легітимності рішень загальних зборів учасників товариства, які є актами ненормативного характеру, що породжують певні правові наслідки, спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин, а також оскарження у справі №911/524/21 дійсності договорів дарування частини частки у статутному капіталі ТОВ фірми "Кріогенсервіс", рішень загальних зборів учасників товариства від 02.03.2020, 13.04.2020 та заявлення вимог про скасування державної реєстрації, доводи сторін стосовно законності укладання відповідних договорів, прийняття зазначених рішень та проведення державної реєстрації змін до відомостей про товариство не можуть бути досліджені судом в межах предмету та підстав позову у даній справі.
За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про відмову у  задоволенні первісного позову, так само, є вірним висновок місцевого господарського суду щодо розглянутої ним заяви відповідача 1 про застосування  строків позовної давності, адже застосування такого строку може мати місце за наявності порушеного права особи, чого в даному випадку немає.
Згідно зі статтею 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Статтями 76, 77 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з ч. 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.
У справі Трофимчук проти України Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.
В п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі Федорченко та Лозенко проти України від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.
В силу ч. 4 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, є ідентичними доводам первісного позову ОСОБА_1 , їм дана належна оцінка судом першої інстанції, що перевірено судом апеляційної інстанції.
Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Київської області від 05.10.2021 у справі №911/1330/21 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.
Згідно зі статтею 129 ГПК України судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта .
Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 05.10.2021 у справі №911/1330/21 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Київської області від 05.10.2021 у справі №911/1330/21 залишити без змін.
Справу №911/1330/21 повернути до Господарського суду Київської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.
Повний текст постанови складений та підписаний 22.06.2022.

Головуючий суддя                                                                      О.В. Попікова 

Судді                                                                                В.А. Корсак

                                                                                О.О. Євсіков