Справа № 343/1957/20 
Провадження № 22-ц/4808/649/22 
Головуючий у 1 інстанції Монташевич С. М. 
Суддя-доповідач Максюта 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 серпня 2022 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі: 
головуючого (суддя-доповідач)  Максюти І.О., 
суддів:                                            Василишин Л.В., Фединяка В.Д., 
секретаря                                       Возняк В.Д.,
з участю: представника апелянта ОСОБА_1 адвоката Дуткевича М.В., представника відповідача Вигодської селищної ради Луцького В.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вигодської селищної ради про визнання права в порядку спадкування за законом на завершення приватизації земельної ділянки,  за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Монташевич С.М. 23 лютого 2022 року у м. Долина Івано-Франківської області, повний текст якого складено  04 березня 2022 року,    

                                                 в с т а н о в и в:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 подано позов до Вигодської селищної ради про визнання права в порядку спадкування за законом на завершення приватизації земельної ділянки.
Позовні вимоги мотивовано тим, що рішенням Вигодської селищної ради від 08.10.2009 № 627-23/2009 її покійному чоловікові ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку площею 0,2350 га по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.
Згідно з планом відведення земельної ділянки, проїзд з АДРЕСА_1 до її господарства відокремлений від інших земельних ділянок та господарств. Цей проїзд увійшов у площу земельної ділянки 0,2350 га (після точного виміру площа становить 0,2388 га), що підтверджується експлікацією та описом меж даної земельної ділянки за 2018 рік.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 844 від 05.08.2009 «Деякі питання реалізації права власності на землю громадянами України у 2009 році» та Порядку безоплатних оформлень та видачі громадянам України у 2009 році державних актів на право власності на земельні ділянки по спрощеній процедурі, її чоловік, згідно з актом прийому-передачі, подав землевпоряднику Вигодської селищної ради ОСОБА_3 всі необхідні документи для спрощеної процедури приватизації землі.
Однак, на її запит селищний голова листом від 10.09.2020 повідомив, що у селищній раді відсутні матеріали по приватизації земельної ділянки, площею 0,2350 га, згідно з рішенням сесії селищної ради від 08.10.2009 №627/23/2009.
Її чоловік помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , так і не отримавши державного акта про право власності на земельну ділянку. Після його смерті спадщину вона прийняла та оформила на себе спадкові права на домоволодіння, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріус відмовила їй  через відсутність документа про право власності на земельну ділянку. 
Просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право на завершення приватизації земельної ділянки із земель комунальної власності площею 0,2388 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 та одержання відповідних документів на її прізвище, що посвідчують право власності на земельну ділянку, приватизацію якої розпочав її чоловік ОСОБА_2 .Стягнути з відповідача на її користь судові витрати (а.с.1-2).
Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 23 лютого 2022 року у задоволенні позову відмовлено (а.с.156-162).
Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи.
Вказує, що суд помилково посилається на новий Генеральний план села, затверджений у 2018 році, згідно з яким даний заїзд став комунальною власністю, не надавши значення тому факту, що на час передачі земельної ділянки у власність її чоловікові 08 жовтня 2009 року цей проїзд згідно Генерального плану села був визначений як проїзд до її господарства.
Фактична площа, переданої її чоловіку земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами згідно рішення селищної ради від 08.10.2009 року становила 0,2388 га, в яку увійшов і весь проїзд по АДРЕСА_1 до її будинку. Проте у 2009 році обміри не проводились за допомогою точних вимірювальних приладів, тому площа земельної ділянки і проїздом була визначена у 0,2350 га, у яку ввійшов і проїзд 84 кв.м (більше 2/3 частини цього проїзду) і тільки 38 кв.м проїзду (із 122 кв.м.) не увійшло у прощу 0,2350 га. 
Жодних суперечностей стосовно одноосібного проїзду до будинку з АДРЕСА_1 ніколи не було. Згідно акту обстеження від 19.04.2021 року проїзд до її будинку належним чином облаштований приблизно 18 років тому металевими в`їзними воротами. Передача їй у власність проїзду не порушить прав та інтересів сусідніх землекористувачів, бо крім  їхньої сім`ї цим проїздом ніхто не користувався. Відсутній і будь-який спір. 
Суд не врахував позицію сторони відповідача, яка визнає її право в порядку спадкування за законом на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,2350 га; державний акт не видано виключно з вини службових осіб Вигодської селищної ради; не взято до уваги показання свідка ОСОБА_4 , який був головою селищної ради, згідно з якими проїзд до її будинку згідно діючого станом на 08.10.2009 рік Генерального плану забудови смт.Вигода був позначений як проїзд тільки до господарства ОСОБА_2 . 
Просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги (а.с.166-167).
Представник Вигодської селищної ради подав відзив на апеляційну скаргу.
Вказує, що спір мав місце ще за життя чоловіка позивачки, про що свідчить рішення Вигодської селищної ради, за яким вказаний проїзд вилучено у ОСОБА_5 для забезпечення доступу до його господарства,  але не для передачі йому в власність.
У матеріалах справи відсутній акт визначення та погодження меж земельної ділянки, яку прагне приватизувати позивачка, та її суміжних землевласників, землекористувачів, хоча такий акт є документом, який дозволяє встановити юридичний факт відсутності спорів між суміжними землекористувачами та власниками земельних ділянок за межі.
Позивачка фактично підміняє під вимогою про визнання за нею права на  завершення приватизації земельної ділянки фактично вимогу визнання за нею права власності на земельну ділянку площею 0,2388 га.
Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін (а.с.180-183).
В силу ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.
Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта ОСОБА_1 адвоката Дуткевича М.В., представника відповідача Вигодської селищної ради Луцького В.Я., дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст.367 ЦПК України законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає її необґрунтованою, виходячи з таких підстав.
Судом встановлено, що рішенням № 627-23/2009 від 08.10.2009 "Про передачу у власність земельних ділянок" Вигодська селищна рада Долинського району Івано-Франківської області, розглянувши заяву ОСОБА_2 "Про передачу земельних ділянок", які перебували у користуванні згідно запису у погосподарській книзі станом на 31.12.2001, вирішила передати у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,2350 га по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с.4)
З метою безоплатного оформлення та видачі державного акта на право власності на вказану земельну ділянку ОСОБА_2 подав необхідні документи до Вигодської селищної ради, представник якої зобов`язаний був у подальшому передати такі до Держкомзему, на підтвердження чого надала акт прийому - передачі, в якому наявні відмітки про передачу таких документів: заява про видачу державного акта ОСОБА_2 , рішення органу місцевого самоврядування від 08.10.2009 № 627-23/2009 (а.с. 6).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.7)
Як встановлено із свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.02.2018р, спадкоємцем майна ОСОБА_2 є ОСОБА_1 .  Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 9, 105).
На вказаний житловий будинок 05 серпня 2018 року ОСОБА_1 оформила на своє ім`я технічний паспорт (а.с. 38-40, 82-86).
У спадкову масу після смерті ОСОБА_2 також ввійшло право на приватизацію земельної ділянки, площею 0,2350 га, яка знаходиться у АДРЕСА_1 . 
Позивачка, маючи намір оформити на себе право власності на вказану земельну ділянку, звернулася до Вигодської селищної ради із заявою про надання дозволу на виготовлення на неї відповідної технічної документації, із зазначенням площі земельної ділянки 0,2388 га, яка визначена кадастровим планом земельної ділянки. Межі: від А до Б – землі Вигодської селищної ради (дорога); від Б до В землі ОСОБА_6 ; від В до Г землі ОСОБА_7 , від Г. до Д – землі ОСОБА_8 , від Д до Е землі ОСОБА_9 , від Е до Є землі ОСОБА_10 , від Є до Ж- землі ОСОБА_11 , від Ж о З – землі ОСОБА_12 , від З до И – землі Шкірляк , від И до І землі ОСОБА_13 , від І. до А – землі ОСОБА_14    (а.с. 10, 56).
Розглянувши вказану заяву, взявши до уваги свідоцтво про право на спадщину за законом, Вигодська селищна рада рішенням сесії № 472-25/2018 від 27.06.2018 надала дозвіл ОСОБА_1 на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), у тому числі на земельну ділянку площею 0,2388 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 слід звернутися до проектної землевпорядної організації з метою замовлення робіт по розробці вказаної технічної документації, яку слід погодити згідно норм чинного законодавства та подати на розгляд сесії селищної ради у встановленому законом порядку (а.с. 140).
Рішенням Вигодської селищної ради № 524-29/2018 від 15.11.2018 «Про затвердження акта комісії» селищна рада затвердила акт від 12.11.2018 «Про погодження межі земельної ділянки ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 ». ОСОБА_1   відмовлено у приватизації земельної ділянки, площею 0,2388 га, що в АДРЕСА_1 , без погодження суміжних землекористувачів та землекористувачів відповідно до акта. ОСОБА_1 рекомендовано привести ділянку у відповідність до будівельного паспорта, залишивши проїзд у комунальній власності, а межу з ОСОБА_15 у відповідність до рішення суду (а.с. 150).
Вказане рішення Вигодської селищної ради позивачка оскаржувала у судовому порядку.
Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 16.12.2019, яке набрало законної сили 23.01.2020р., у задоволенні позову ОСОБА_1 до Вигодської селищної ради Долинського району Івано-Франківської області про визнання незаконним, скасування рішення селищної ради №524-29/2018 від 15.11.2018 «Про затвердження акту комісії від 15.11.2018 року про погодження межі земельної ділянки ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 » та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено (а.с. 45-49, 143-146).
Згідно з довідкою приватного нотаріуса Ільків М.М., на усне звернення ОСОБА_1 від 19.10.2020р. щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,2350 га, розташовану у АДРЕСА_1 , після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , приватний нотаріус повідомила, що видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, площею 0,2350 га, що знаходиться за вказаною адресою, що належала ОСОБА_2 , немає можливості, оскільки не представлено документів про право власності на цю земельну ділянку (а.с. 12).
10 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Вигодської селищної ради з заявою, у якій просила відшукати та повернути усі документи, які її чоловік подав землевпоряднику селищної ради ОСОБА_3 для виготовлення державного акта на земельну ділянку площею 0,2350 га по АДРЕСА_1 (а.с. 92).
Листом від 10.09.2020р. за № 1329/02-14 Вигодська селищна рада повідомила ОСОБА_1 , що у селищній раді відсутні матеріали на земельну ділянку площею 0,2350 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, надану рішенням Вигодської селищної ради № 627-23/2009 від 08.10.2009 ОСОБА_2 відповідно до постанови № 844 від 05.08.2009 у власність. Виходячи з констатуючої частини вищевказаного рішення до розгляду для його прийняття взято заяву ОСОБА_2 та записи погосподарського обліку, тобто відомостей про надання заявником будь-яких матеріалів немає (а.с. 11, 93).
26 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Вигодської селищної ради з заявою, у якій просила визнати її право в порядку спадкування за законом та прийняти рішення про надання дозволу на завершення процесу приватизації земельної ділянки площею 0,2350 га по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с. 90).
03 листопада 2020 року Вигодською селищною радою повідомлено ОСОБА_1 про те, що у селищній раді відсутні матеріали на земельну ділянку площею 0,2350 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, надану рішенням Вигодської селищної ради № 627-23/2009 від 08.10.2009 ОСОБА_2 відповідно до постанови № 844 від 05.08.2009 у власність. Зважаючи на відсутність погодження меж її земельної ділянки межівниками, рекомендовано привести межі земельної ділянки у відповідності до будівельного паспорта для уникнення суперечок між суміжними землевласниками чи землекористувачами та погодити їх відповідно до вищевказаного порядку, після чого звернутись з необхідним пакетом документів на отримання земельної ділянки у власність (а.с. 33, 91).
Згідно з актом обстеження від 19.04.2021р. та доданими до нього фотознімками проїзд до будинку АДРЕСА_1 облаштований новими в`їзними воротами, які складаються з двох частин. Довжина проїзду складає 30.0 м, ширина 4.0 м. Зліва від проїзду по довжині 12.0 м розташована земельна ділянка ОСОБА_16 , далі земельні ділянки ОСОБА_7 і ОСОБА_17 . Між земельними ділянками ОСОБА_16 та ОСОБА_7 , довжиною 7,5 м від проїзду в глибину земельної ділянки є суцільний паркан з металевої сітки, а далі до будинку вкопані сповпи, як межа, на яких протягнуті два ряди металевого дроту. Вказаний проїзд до будинку АДРЕСА_1 і земельними ділянками розмежований металевою огорожею: із простої металевої сітки на трьох стовпчиках із суміжником ОСОБА_18 , а далі на восьми металевих стовпчиках із межівниками ОСОБА_19 та ОСОБА_20 стовпчиків на віддалі 2,2 м один від одного на бетонній основі на даному проїзді із суміжниками ОСОБА_19 та ОСОБА_20 пофарбовані синьою фарбою. Висота паркану 1,2 м. Паркан суцільний, фіртки і ворота відсутні. На земельних ділянках ОСОБА_7 та ОСОБА_20 є свіжозорані площі. Слідів заїзду на земельні ділянки ОСОБА_16 , ОСОБА_7 та ОСОБА_20 від даного проїзду немає. На ділянці ОСОБА_7 на відстані 1,5 м від огорожі посаджено три плодоносні дерева висотою більше 2 метрів. Зі слів ОСОБА_21 , огорожа між ОСОБА_16 та проїздом була облаштована чоловіком ОСОБА_22 в кінці 80-х років минулого століття. Огорожу між земельними ділянками ОСОБА_7 та ОСОБА_20 облаштував її чоловік ОСОБА_23 17-18 років тому, і цим проїздом до своїх земельних ділянок вони ніколи не користувалися (а.с. 100-104).
Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з положень ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, встановивши, що позивачкою набула право на завершення приватизації земельної ділянки лишу площею 0, 2350 га і це її право визнається відповідачем, проте нею не розроблено відповідної технічної документації на затвердження проекту землеустрою. Обставини набуття в установленому законом порядку права  на земельну ділянку, площею 0,2388 га, що не визнається відповідачем, позивачкою не доведено.
З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, з огляду на таке.
Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з пунктом «г» ч.1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.
Пунктом «а» ч. 3 ст. 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження №61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному.
Так, положеннями ЗК України встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України.
Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.
Встановлено, що рішенням Вигодської селищної ради Долинського району Івано-Франківської області №627-23/2009 від 08.10.2009 "Про передачу у власність земельних ділянок", розглянувши заяву ОСОБА_2 "Про передачу земельних ділянок", які перебували у користуванні згідно запису у погосподарській книзі станом на 31.12.2001 рік, вирішено передати у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,2350 га по АДРЕСА_1   для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с. 4).
Рішення у встановленому порядку ніким не оспорювалось та є чинним, а отже, підстава виникнення права в порядку спадкування за законом на завершення приватизації земельної ділянки 0,2350 га наявна.
Із технічної документації із землеустрою що встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд встановлено, що частина земельної ділянки по АДРЕСА_1 , являється проїздом не лише до господарства позивачки, але і має суміжну межу із земельними ділянками ОСОБА_24 та ОСОБА_8 .
Про наявність проїзду до будинковолодіння позивачки вказують будівельний паспорт на забудову земельної ділянки ОСОБА_2 (а.с. 5, 43, 78-80), технічний паспорт на житловий будинок, виданий 09 квітня 1990 року (а.с. 44, 88-89), кадастровий план земельної ділянки (а.с.149) та викопіювання з Генерального плану смт Вигода, де наявні схематичні зображення земельних ділянок, які примикають до спірної ділянки (а.с. 41, 55, 87, 94, 126).
Таким чином, позивачка просила визнати право в порядку спадкування за законом на завершення приватизації земельної ділянки, загальною площею 0,2388 га в площу якої входить проїзд до земельної ділянки суміжників позивачки.
Крім того, рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 16.12.2019, яке набрало законної сили 23.01.2020, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Вигодської селищної ради Долинського району Івано-Франківської області про визнання незаконним, скасування рішення селищної ради №524-29/2018 від 15.11.2018 «Про затвердження акту комісії від 15.11.2018 року про погодження межі земельної ділянки ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 » та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено. 
При вирішенні даного спору судом встановлено, що оспорюваним рішенням селищної ради затверджено акт комісії від 12.11.2018 року, яким відмовлено ОСОБА_1 у приватизації земельної ділянки, площею 0,2388 га в АДРЕСА_1 без погодження суміжних землевласників та землекористувачів, а також вказано, що їй необхідно привести дану земельну ділянку у відповідність до будівельного паспорта, залишивши проїзд у комунальній власності, а межу з ОСОБА_25 , привести у відповідність до рішення суду. 
Відповідно до положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Доказів про те, що позивачкою розроблена технічна документація на земельну ділянку площе 0, 2350 га і така подавалася на затвердження сільській раді, суду не представлено.
Крім того, за змістом пункту а) частини 4 статті 82 Земельного кодексу України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать: землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо).
Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що між позивачкою і суміжними землекористувачами відсутній спір і у кожного суміжного землекористувача є доступ до земельних ділянок з іншої сторони, оскільки вони не залучені у справу у якості третіх осіб і судом такі обставини не встановлювались, а також з ними не погоджені межі земельної ділянки на площу 0, 2388.
Таким чином, враховуючи те, що право позивачки на завершення приватизації земельної ділянки площею 02350 га не порушено, вона набула його як спадкоємиця і має право реалізувати таке на підставі рішення селищної ради від 27.06.2018 року, яке є чинним та є підставою для завершення такої процедури відповідно до вимог чинного законодавства на таку площу землі,  нею не доведено факт набуття в установленому законом порядку права власності на земельну ділянку, площею 0,2388 га, що не визнається відповідачем, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 375, 381- 384 ЦПК України,  суд
                                               п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 23 лютого 2022 року – без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Судді:                                                                                                             І.О. Максюта
                                                                                                                       Л.В. Василишин
                                                                                                                       В.Д. Фединяк
Повний текст постанови складено 29 серпня 2022 року.