30.05.22
33/812/79/22
Справа №490/8771/21
Провадження № 33/812/79/22
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А
Іменем України
30 травня 2022 року                                                                      м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого судді - Базовкіної Т.М.,
із секретарем судового засідання - - Горковенко В.С.,
за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності -  ОСОБА_1 на постанову, яку ухвалив Центральний районний суд м. Миколаєва під головуванням судді Тішка Д.А. у приміщенні цього ж суду 19 січня 2022 року, якою накладено на ОСОБА_1  адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, 
У С Т А Н О В И В:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ№ а 301610 від 23 жовтня 2021 року, який надійшов на розгляд до Центрального районного суду м. Миколаєва, 23 жовтня 2021 року о 18 год. 20 хв.  ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21013», номерний знак  НОМЕР_1 , рухався по вул. Генерала Карпенка біля буд.18 в м. Миколаєві, в порушення вимог пунктів 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем Suzuki, номерний знак  НОМЕР_2 , під керуванням  ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Дії ОСОБА_1  кваліфіковані працівником поліції за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
       В суді першої інстанції 13 січня 2022 року  ОСОБА_1 подав заяву про визнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення, але в подальшому таку заяву відкликав. 
Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 січня 2022 року на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. 
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати як незаконну та припинити провадження у справі. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що незважаючи на заяви про відкладення розгляду справи через його стан здоров`я та стан здоров`я близьких суд розглянув справу за його відсутності, що позбавило його можливості надати пояснення, подати нові докази та скористатися правовою допомогою адвоката.
Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності -  ОСОБА_1 , який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного. 
       Ухвалюючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ№ а 301610 від 23 жовтня 2021 р.
       Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуюче наступне.
 Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. 
       Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
        Постановляючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з доведеності порушення водієм ОСОБА_1 вимог пунктів 12.1 та 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - Правила) і, як наслідок, вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП - порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.   
Згідно пункту 12.1 Правил під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
       Пунктом 13.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, судом першої інстанції встановлені правильно, такі висновки суду ґрунтуються на доказах, які досліджені під час судового розгляду.
        Вказане підтверджується:
змістом протоколу про адміністративне правопорушення ААБ№ а 301610 від 23 жовтня 2021 року, згідно із яким 23 жовтня 2021 р. о 18 год. 20 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21013», номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул. Генерала Карпенка біля буд.18 в м. Миколаєві, в порушення вимоги п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем Suzuki, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень;
схемою місця дорожньої транспортної пригоди, яка сталася 23 жовтня 2021 року, в якій схематично відображено розташування транспортних засобів «ВАЗ 21013», номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , та Suzuki, номерний знак  НОМЕР_2 , під керуванням  ОСОБА_2  після дорожньо-транспортної пригоди, дорожня розмітка, місце зіткнення транспортних засобів. Згідно схеми до ДТП транспортні засоби рухались у попутному напрямку. Також у схемі відображено характер та локалізація пошкоджень: в автомобіля Suzuki, номерний знак НОМЕР_2 , пошкоджений задній бампер, задня кришка багажнику; у автомобілю «ВАЗ 21013», номерний знак НОМЕР_1 , пошкоджені решітка радіатору та передній бампер;
письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 про те, що 23 жовтня 2021 року під час руху на автомобілі Suzuki, номерний знак НОМЕР_2 , за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, транспортний засіб «ВАЗ 21013», номерний знак НОМЕР_1 , проконтактував своєю передньою частиною із задньою частиною його транспортного засобу, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження;
письмовими поясненнями ОСОБА_1 про те, що 23 жовтня 2021 року зіткнення автомобілю, яким він керував, та автомобілю Suzuki, номерний знак НОМЕР_2 , що рухався попереду відбулося через те, що останній почав пригальмовувати, оскільки дорогу переходили два пішоходи у невстановленому місці. 
Протокол про адміністративне правопорушення та схема ДТП підписані водіями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без зауважень та заперечень. 
Таким чином, з урахуванням наявних у справі доказів, зокрема щодо локалізації отриманих внаслідок ДТП, яка мала місце 23 жовтня 2021 року, транспортними засобами механічних ушкоджень, суд першої інстанції вірно вважав, що ОСОБА_1 , який під час руху не ураховував дорожню обстановку та в порушення вимог пункту 12.1 Правил не обрав безпечної швидкості руху транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, а також всупереч вимог пункту 13.1 Правил не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу з транспортним засобом Suzuki, номерний знак НОМЕР_2 , що рухався попереду в попутному напрямку, та внаслідок невиконання зазначених вимог Правил допустив зіткнення автомобілю «ВАЗ 21013», номерний знак НОМЕР_1 , з автомобілем Suzuki, номерний знак НОМЕР_2 . Наслідком такої події стало завдання матеріальної шкоди у зв`язку із пошкодженням транспортних засобів. Дії водія ОСОБА_1 знаходяться у прямому причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та вірно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
       З оскаржуваної постанови вбачається, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини справи та зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Такий висновок суду ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та всебічно перевірених судом доказах, які отримали відповідну оцінку в постанові суду першої інстанції.
               Аргументи апеляційної скарги ОСОБА_1 апеляційним судом відхиляються з таких підстав.
       Протокол про адміністративне правопорушення ААБ№ а 301610 від 23 жовтня 2021 року складений відносно ОСОБА_1 , вина якого у вчиненні інкремінованого йому у цьому протоколі правопорушення, доведена належними доказами і не спростована поза розумними сумнівами. 
               Так, посилання апелянта на те, що суд розглянув справу про притягнення до адміністративної відповідальності у його відсутність, що призвело до порушення його прав, та неповне дослідження обставин справи є безпідставними.
               В силу частини 1 статті 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи. 
       Також частинами 1, 2 статті 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).
Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.
Таким чином, законодавець визначив як строки розгляду справ про адміністративне правопорушення, так і період, в межах якого можливе накладення адміністративного стягнення. 
Також законом визначені права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
               Частиною 1 статті 268 КУпАП передбачено, зокрема, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 
       Як убачається з матеріалів справи, яка переглядається, судом першої інстанції призначався її розгляд на 10 грудня 2021 року, 21 грудня 2021 року, 14 січня 2022 року та 19 січня 2022 року, про що ОСОБА_1 був повідомлений, що не заперечується ним в апеляційній скарзі.
       Підставами відкладення розгляду справи були заяви ОСОБА_1 : від 08 грудня 2021 року про перенесення розгляду справи у зв`язку із карантином (а.с. 9), від 17 грудня 2021 року про перенесення розгляду справи у зв`язку із сімейними обставинами (а.с. 11), від 13 січня 2022 року (а.с. 16).
       Розглянувши 19 січня 2022 року справу у відсутність ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, до суду не з`явився, не повідомивши про причини своєї неявки. При цьому суд критично оцінив доводи ОСОБА_1 про погіршення стану здоров`я та сімейні обставини як причини його неявки в судове засідання, оскільки належних та допустимих доказів такого суду не надано, тому правильно дійшов висновку, що така поведінка свідчить про затягування строків розгляду справи.
       Апеляційний суд погоджується з такими мотивуваннями суду першої інстанції, тому що жодного доказу щодо наявності об`єктивних, непереборних обставин, які перешкоджали особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім у суді при розгляді справи не надано. Більш того, апеляційний суд звертає увагу на те, що заяви про перенесення розгляду справи ОСОБА_1 подавав особисто, що спростовує твердження про неможливість брати участь в судовому засідання, а суд першої інстанції відкладав декілька разів розгляд справи за заявами останнього, між тим останній в судове засідання так і не з`явився, доказів поважності причин неявки суду не надав, тому суд обґрунтовано, з урахуванням необхідності дотримання вимог статті 38 КУпАП щодо граничних строків накладання адміністративного стягнення розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 , а тому такі дії суду не свідчать про порушення прав останнього.
       Щодо посилань апелянта на неповне з`ясування судом обставин справи через ненадання йому можливості надати нові докази, а також порушення його прав через ненадання можливості скористатися правовою допомогою адвоката, то апеляційний суд вважає їх безпідставними, тому що про наявність нових доказів та необхідність їх дослідження ОСОБА_1 суду не повідомляв. Крім того, зважаючи на тривалий період перебування цієї адміністративної справи в суді, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, мав можливість звернутися за наданням професійної правничої допомоги та про наявність перешкод для цього суд не повідомляв. 
               Проаналізувавши вище наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову, визнавши ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. 
        Зважаючи на викладене, підстав для скасування постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 січня 2022 р. суд апеляційної інстанції не вбачає.
        Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

        Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 січня 2022 року, якою на  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладено  адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишити без змін. 
        Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду Т.М.Базовкіна