ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
18 липня 2022 року           справа №200/7818/21 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі  колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Казначеєва Е.Г., Міронової Г.М., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 1 листопада 2021 року у справі № 200/7818/21 (головуючий І інстанції Галатіна О.О., повний текст складений у м. Слов`янську Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до  Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                         В С Т А Н О В И В :

Позивач – ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання дій неправомірними в частині незарахування до вислугу років на пільгових умовах часу участі в антитерористичній операції та території Донецької області в період з 07.04.2014 року по 30.04.2018 року - один місяць за три місяці служби в АТО; зобов`язання обчислити вислугу років з урахуванням Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17 липня 1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей», з зарахуванням до вислуги років на пільгових умовах часу участі в антитерористичній операції на території Донецької області з 07.04.2014 року по 30.04.2018 року - один місяць за три місяці служби в АТО; зобов`язання оформити та подати необхідні документи до органів Пенсійного фонду для призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби», з зарахуванням до вислуги років на пільгових умовах часу участі в антитерористичній операції на території Донецької області з 07.04.2014 року по 30.04.2018 року - один місяць за три місяці служби в АТО.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01.11.2021 року позов задоволений частково: визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо відмови в оформленні та поданні необхідних документів до органів Пенсійного фонду для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»; зобов`язано Головне управління Національної поліції в Донецькій області оформити та подати необхідні документи до органів Пенсійного фонду України для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Відповідачем подано апеляційну скаргу на рішення суду, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог та відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального, процесуального права. Апелянт зазначив, що пенсія за вислугу років призначається за наявності відповідної вислуги років у календаврому обчисленні; обчислення вислуги років у пільговому обчисленні не передбачено.
Ухвалами апеляційного суду від 17.02.2022 року справу призначено до розгляду на 01.06.2022 року. У зв`язку із запровадженням Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, воєнного стану через акт відкритої агресії з боку Російської Федерації, а також, враховуючи наказ Голови Верховного Суду від 2 березня 2022 року №29/0/8-22 «Про встановлення особливого режиму роботи Верховного Суду в умовах воєнного стану», з метою забезпечення безперервності правосуддя, ця скарга розглядається у перший день можливості вчинення процесуальних дій.
Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в письмовому провадженні. 
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг, виходячи з наступного.
Позивач є учасником бойових дій, проходив службу в поліції.
Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 25.02.2021 року № 136 о/с позивача звільнено відповідно до п.2 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію», станом на день звільнення вислуга років у календарному обчисленні та для виплати одноразової грошової допомоги складає 19 років 06 місяців 12 днів; у пільговому обчисленні 29 років 01 місяць 23 дні (а.с. 8).
За довідкою від 09.04.2021 року № 1994/05/12-2021 позивач брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької області в період з 07.04.2014 року по 06.11.2015 року, з 07.11.2015 року по 30.04.2018 року (а.с. 10).
Згідно розрахунку вислуги років до вислуги років у пільговому обчислені зараховані наступні періоди: 01.07.2006 року по 09.12.2006 року, 09.12.2006 року по 15.07.2008 року, з 15.07.2008 року по 15.09.2009 року, з 07.04.2014 року по 01.11.2014 року, з 01.11.2014 року по 01.12.2014 року, з 09.01.2015 року по 23.02.2015 року, з 07.03.2015 року по 18.05.2015 року, з 31.05.2015 року по 13.07.2015 року, з 19.08.2015 року по 06.11.2015 року, з 07.11.2015 року по 07.12.2015 року, з 12.12.2015 року по 26.12.2015 року, з 05.01.2016 року по 11.01.2016 року, з 25.01.2016 року по 06.07.2016 року, з 15.08.2016 року по 17.10.2016 року, з 04.11.2016 року по 29.12.2016 року, з 29.12.2016 року по 03.07.2017 року, з 31.07.2017 року по 15.11.2017 року, з 28.11.2017 року по 21.02.2018 року, з 03.03.2018 року 01.05.2018 року, з 01.02.2019 року по 01.03.2019 року, з 11.07.2019 по 01.08.2019 року, з 01.09.2019 року по 07.10.2019 року, з 21.10.2019 року до 01.11.2019 року, 01.03.2020 року по 01.05.2020 року, з 01.09.2020 року по 01.10.2020 року, з 01.01.2021 року по 01.02.2021 року (а.с. 11-23).
Позивач перебував: у відпустці з 01 грудня 2014 року по 08 січня 2015 року (наказ ГУНП в Донецькій області від 28.11.2014 року №412 о/с); з 23 лютого 2015 року по 06 березня 2015 року (наказ ГУНП в Донецькій області від 02.03.2015 року №70 о/с); у відпустці з 18 травня 2015 року по 30 травня 2015 року (наказ ГУНП в Донецькій області від 15.05.2015 року №154 о/с); у відпустці з 13 липня 2015 року по 18 серпня 2015 року (наказ ГУНП в Донецькій області від 15.07.2015 року №218 о/с); у відпустці з 07 грудня 2015 року по 11 грудня 2015 року (наказ ГУНП в Донецькій області від 20.12.2019 №543 о/с); у відпустці з 08.02.2020 до 13.02.2020 (наказ ГУНП в Донецькій області від 07 грудня 2015 року №107 о/с); у відпустці з 11 січня 2016 року по 24 січня 2016 року (наказ ГУНП в Донецькій області від 08 січня 2016 року №1 о/с); у відпустці з 06 липня 016 року по 14 серпня 2016 року (наказ ГУНП в Донецькій області від 01 липня 2016 року №175 о/с); з 17 жовтня 2016 року по 03 листопада 2016 року (наказ ГУНП в Донецькій області від 17 жовтня 2016 року №343 о/с); з 03 липня 2017 року по 30.07.2017 року (наказ ГУНП в Донецькій області від 29.06.2017 року №301 о/с); з 15 листопада 2017 року по 27 листопада 2017 року (наказ ГУНП в Донецькій області від 13.11.2017 року №544 о/с); з 21 лютого 2018 року по 02 березня 2018 року (наказ ГУНП в Донецькій області від 19.02.2018 року №68 о/с); на лікарняному з 26 грудня 2015 року по 04 січня 2016 року (згідно з копії листка непрацездатності від 04.01.2016 року).
За ч. 1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580) поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв`язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення; 11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.
Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон № 2262) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.
За п. «а» ст.12 Закону № 2262 пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 12 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.
Обчислення вислуги років поліцейських здійснюється відповідно до Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 (далі - Порядок № 393).
Згідно абз.1 п.1 Порядку № 393 для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті «ж» статті 12 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема, служба у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції чи забезпеченні її проведення.
За пп. «а» п.3 Порядку № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці, зокрема, час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.
Отже, пільгова вислуга враховується саме при призначенні пенсій згідно з п.«а» ст.12 Закону України Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських.
Статтею 17 Закону № 2262-ХІІ визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а статтею 17-1 Закону №2262-ХІІ встановлено саме порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом. У свою чергу, вказаною нормою передбачено, що цей період та пільгові умови встановлюються саме Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, Законом № 2262-ХІІ передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.
Постановою № 393 визначено порядок обчислення та призначення пенсій за вислугу років. Вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.
Отже, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження служби в органах внутрішніх справ для зарахування його до стажу є Закон № 2262-ХІІ. Пільгове обчислення періоду проходження служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.
Судом враховано висновок в постанові Верховного Суду від 27.08.2018 року у справі №750/9775/16-а.
Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду в постанові від 03.03.2021 року у справі № 805/3923/18-а з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону № 2262-ХІІ частині призначення пенсії за вислугу років, враховуючи пільгове нарахування стажу, вважала за необхідне відступити від правових висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.09.2018 року у справі №725/1959/17, від 27.03.2018 року у справі №295/6301/17. Суд зазначив про необґрунтованість висновку суду апеляційної інстанції про те, що визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме календарна вислуга років, оскільки цей висновок ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.
Таким чином, є необґрунтованим посилання відповідача на те, що визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме календарна вислуга років.
Верховний Суд відступив від правових висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.09.2018 у справі №725/1959/17, від 27.03.2018 у справі № 295/6301/17.
Таке правове регулювання та наведені вище висновки Верховного Суду у справі № 805/3923/18-а дозволяють зробити висновок те, що передбачена Порядком №393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону №2262-ХІІ і положенням цього Закону не суперечить.
За ст.1 Закону № 2262-ХІІ особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Таким чином, Закон №2262-ХІІ як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.
Визначення у Законі №2262-ХІІ вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині 4 статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.
Отже, передбачена Законом №2262-ХІІ календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).
У свою чергу, передбачені статтею 17-1 Закону № 2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку 393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.
При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.
Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ.
Отже, для призначення пенсій за вислугу років за Законом № 2262 календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.
Наведені висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 14.04.2021 року у справі №480/4241/18.
При цьому, у вказаній постанові з метою забезпечення єдності та сталості судової практики Верховний Суд в складі Судової палати Касаційного адміністративного суду відступає від висновків щодо застосування норм права у постановах Верховного Суду від 22.11.2018 року у справі №161/4876/17, від 15.08.2019 року у справі №281/459/17, від 27.03.2020 року у справі №569/727/17 та інших, у яких Верховний Суд дійшов висновку про неможливість пільгового обчислення вислуги років та невідповідності в цій частині Порядку № 393 Закону № 2262-ХІІ.
За матеріалами справи вислуга років позивача станом на час звільнення зі служби (26.02.2021 року) становила, з урахуванням пільгового стажу, 29 років 01 місяць 23 дні, тобто, відповідає умовам, визначеним пунктом «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ.
Станом на 25.02.2021 року вислуга років позивача складає у календарному обчисленні 19 років 06 місяців 12 днів, у пільговому - 29 років 01 місяць 23 дні, тобто у позивача наявна вислуга років, якої достатньо для призначення пенсії за вислугу років відповідно достатті 12 Закону № 2262.
Верховний Суд у постановах від 27 березня 2018 року у справі №295/6301/17, від 10 липня 2019 року у справі № 1840/3347/18, від 22 серпня 2019 року у справі №295/7220/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі № 360/1432/19 та від 27 березня 2020 року у справі № 569/727/17, від 23 червня 2020 року у справі № 750/10827/16-а, від 20 січня 2021 року у справі № 620/509/19 дійшов висновку, що задля отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено.
Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 3 березня 2021 року у справі № 805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі №725/1959/17,від 27 березня 2018 року у справі № 295/6301/17 і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону № 2262 у частині призначення пенсії за вислугу років, зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.
Вказана позиція була також підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 480/4241/18.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, з урахуванням ч.2 ст. 9 КАС України, про визнанння протиправними дій Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо відмови в оформленні та поданні необхідних документів до органів Пенсійного фонду для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» статті 12 Закону№ 2262; зобов`язання Головне управління Національної поліції в Донецькій області оформити та подати необхідні документи до органів Пенсійного фонду України для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» статті 12 Закону № 2262.
Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                              П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 1 листопада 2021 року у справі № 200/7818/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії  - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 18 липня 2022 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                             І.В. Геращенко
            Судді:                                                                         Е.Г. Казначеєв
                                                                                                Г.М. Міронова