ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2022 року	Львів	Справа № 500/6916/21 пров. № А/857/2590/22	
Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:
головуючого судді:                                        Запотічного І.І
суддів:                                                            Довгої О.І., Хобор Р.Б., 
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу  Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року (головуючий суддя Дерех Н.В., м.Тернопіль) у справі № 500/6916/21 за адміністративним позовом Приватного агропромислового підприємства "Дзвін" до Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови №285816 від 14.09.2021, -
                                                 В С Т А Н О В И В:
20.10.2021 позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу №285816 від 14.09.2021 року.
Позов обґрунтовує тим, що під час здійснення габаритно-вагового контролю відповідачем не було з`ясовано фактичні обставини справи і невірно застосовано норми законодавства, оскільки при винесенні оскаржуваної постанови відповідач не звернув увагу, на те що відсутність дозволу на рух великовагового транспортного засобу та порушення правил перевезення вантажів є різними питаннями і різними порушеннями законодавства про автомобільний транспорт. На думку позивача, вказане свідчить про те, що оскаржувана постанова не відповідає критеріям обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано постанову Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу №285816 від 14.09.2021. Стягнуто з Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на користь Приватного агропромислового підприємства «Дзвін» 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. сплаченого судового збору.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що перевіркою зафіксовано перевищення вагових параметрів, а саме навантаження на строєну вісь - 25,10 т, що на 14,1% перевищує нормативно визначені 22 т. Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази звернення позивача уповноважених органів з метою отримання дозволу на рух з перевищенням вагових обмежень чи інформації про відмову від видачі вказаного дозволу уповноваженим органом зважаючи на специфіку вантажу. Просить врахувати, що оскільки пунктом 22.5 Правил дорожнього руху встановлено габаритно-вагова норма щодо граничного навантаження на осі, перевищення цього показника є підставою для застосування адміністративно-господарського штрафу відповідно до статті 60 Закону «Про автомобільний транспорт». Зазначає, що габаритно-ваговий контроль транспортного засобу позивача, здійснювався технічними засобами, що мають відповідне свідоцтво про періодичну повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, сертифікат відповідності та декларацію відповідності, у зв`язку із чим є придатними до застосування. Вважає, що відсутність методики проведення габаритно-вагового контролю, не є підставою, яка звільняє перевізника від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу та від обов`язку по внесенню плати за таке перевищення.
У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з огляду на наступні підстави.
Судом встановлені наступні обставини.
Інспекторами Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (Рівненська область) в рамках проведення заходів державного контролю відповідно до Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті - № 1567, шляхом проведення рейдової перевірки 03.08.2021 р. на а/д Н-25 137 км перевірено транспортний засіб марки MAN TGX 18.440, реєстраційний номер НОМЕР_1 , напівпричепом марки MEGA MNL, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить та використовується своїй діяльності автомобільним перевізником ПАП «Дзвін» при перевезенні вантажу по маршруту: с. Гранітне, Рівненська область, с. Білобожниця, Тернопільська області. 
Рейдова перевірка (перевірка на дорозі) здійснювалася на підставі направлення на рейдову перевірку № 009218 від 30.07.2021 року, графіка проведення рейдових перевірок Поліського міжрегіонального управлінням Укртрансбезпеки в період 02.08.2021 року по 08.08.2021 та графіка роботи пересувного пункту габаритів вагового контролю на серпень 2021.
Під час здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки MAN TGX 18.440, реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом марки MEGA MNL, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на підставі талону (роздруківки) зважувань №4855 від 03.08.2021 зафіксовано перевищення нормативно визначених вагових параметрів транспортного засобу із вантажем, а саме навантаження строєну вісь 25,10 т при нормативно визначених 22 т та відсутність у водія позивача при здійсненні перевезення вантажу оформленого дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням вагових обмежень.
За результатами проведення габаритно-вагового контролю-інспекторам Поліського міжрегіонального управлінням Укртрансбезпеки (Рівненська область) складено Довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0072009 від 03.08.2021 р. та Акт №0067638 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 03.08.2021 р. на підставі яких проведено Розрахунок №638 від 03.08.2021 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нарахована плата за проїзд 568,62 євро. 
Також, за результатами проведення рейдової перевірки складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №303123 від 03.08.2021 в якому вказано, що автомобілем марки MAN TGX 18.440 реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом марки MEGA MNL, реєстраційнім номер НОМЕР_2 здійснювалось перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень - навантаження на строєну вісь -25,10 т, що на 14,1% перевищує нормативно визначені 22 т, (чим порушено п.22.5 Правил дорожнього руху України та відсутність у водія позивача при здійсненні перевезення вантажу оформленого дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням вагових обмежень, тобто без документів передбачених ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме без дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням вагових параметрів, відповідальність за яке передбачено абз. 15 частини першої ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт»).
В подальшому, 14.09.2021 посадовими особами Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки винесено Постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №285816, з якої вбачається, що 03.08.2021 на а/д Н-25 137 км перевезення вантажу з перевищенням вагових параметрів автомобілем марки MAN н/з НОМЕР_1 , напівпричіп MEGA н/з НОМЕР_2 без відповідного дозволу навантаження на строєну вісь 25,10 т, що на 14,1% перевищує норму 22 т. У відповідності до абзацу 15 частини першої ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу), до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 17000,00 грн.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення проти позову.
Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком з огляду на наступне.
Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, відповідно до пункту 1 якого Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).
Підпунктами 2, 15, 27, 54, 58, 62 пункту 5 даного Положення передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю; проводить перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт; здійснює контроль наявності, видачу дозвільних документів на здійснення перевезень та контроль відповідності виду перевезення, що фактично здійснюється; здійснює інші повноваження, визначені законом.
Згідно з пунктом 8 вказаного Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Відповідно до пункту 3 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567, (Порядок № 1567) органами державного контролю на автомобільному транспорті (органи державного контролю) є Укртрансінспекція, її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що відповідач під час здійснення своїх повноважень діє як суб`єкт владних повноважень, якому надано повноваження щодо здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням перевізниками законодавства про автомобільний транспорт.
Пунктом 14 Порядку №1567 передбачено, що рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
Під час проведення рейдової перевірки перевіряється, серед іншого: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону України «Про автомобільний транспорт» (пункт 15 Порядку №1567).
Пунктом 16 Порядку №1567 передбачено, зокрема, що під час проведення рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю.
Згідно пункту 21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (Порядок №879).
Відповідно до п. 3 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС. що забезпечують безпеку дорожнього руху.
За визначенням, наведеним у підпункті 4 пункту 2 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.
Разом з тим, ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-ІІІ передбачено, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно - транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом (окрім зазначених у частині другій даної статті) є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.
Відповідно до п.3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30 (Правила №30), транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі -16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Також, статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно п.16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №198 від 30.03.1994, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.
Відповідно до п. 4 Правил №30, рух великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.
Колегія суддів звертає увагу, що перевіркою зафіксовано перевищення вагових параметрів, а саме навантаження на строєну вісь - 25,10 т, що на 14,1% перевищує нормативно визначені 22 т. У зв`язку з тим, що у водія транспортного засобу ОСОБА_1 при здійсненні перевезення вантажу з перевищенням вагових параметрів не було оформленого дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищення вагових обмежень, інспектором Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (Рівненська область) було здійснено нарахування плати за проїзд великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 03.08.2021 р. відповідно до Акту №0067638 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 03.08.2021 р., а в.о. заступника начальника Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки було винесено Постанову №285816 від 14.09.2021 р. про застосування адміністративно - господарського штрафу до ПАП «Дзвін» у сумі 17 000 грн. (яка оскаржується позивачем) за порушення вимог ст.48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абз.15 ч.1 ст.60 ЗУ «Про автомобільний транспорт».
При цьому, позивач не надав дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням вагових обмежень і до позовної заяви.
Як вже зазначалось вище, відповідно до ч.3 ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом (окрім зазначених у ч.2 даної статті) є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.
Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.
Апеляційний суд зазначає, що Законами не встановлено жодних виключень щодо обов`язковості наявності дозволу на рух в залежності від виду вантажу, який перевозиться (сипучі вантажі, рідини, тощо). Обов`язок отримати дозвіл на участь у дорожньому русі виникає у разі перевищення транспортним засобом вагових та габаритних параметрів над нормативними.
З аналізу вищевикладених норм чинного законодавства слідує, що участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, зокрема, навантаження на вісь транспортного засобу, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративно-господарська відповідальність яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно- вагових норм.
Відповідно до п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № ЗО, допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
В матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до уповноважених органів з метою отримання дозволу на рух з перевищенням вагових обмежень чи інформації про відмову від видачі вказаного дозволу уповноваженим органом зважаючи на специфіку вантажу. Проте, судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення цю обставину не взято до уваги.
Крім того, суд першої інстанції в своєму рішенні посилається на правову позицію Верховного суду, що викладена в постанові від 29.01.2020 р. № 814/1460/16, згідно якої, у випадку перевезення подільних вантажів з перевищенням вагових параметрів автомобільними дорогами до перевізника може бути застосована відповідальність лише у вигляді плати за проїзд, якщо при зважуванні вантажу встановлено порушення вагових параметрів.
Проте, на думку колегії суддів ця постанова не містить жодних правових висновків стосовно того, що якщо дозвіл на рух подільного вантажу не видається, то перевізник сплачує лише плату за проїзд та не несе відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм. Верховний Суд констатував обставини і висновки, які зробив суд першої і апеляційної інстанції, та зазначив, що суд як першої, так і апеляційної інстанцій, задовольняючи позов дійшли передчасних висновків в частині оскаржуваних постанов про застосування адміністративно- господарського штрафу, судові рішення в частині оскаржуваних постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу від 23.06.2016 скасовано, справу направлено в наведеній частині на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання протиправними та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №285816 від 14.09.2021.
Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.
В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до  статті 317 КАС України, підставами для скасування рішення або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                  П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки задовольнити.
Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року у справі № 500/6916/21 скасувати та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	І. І. Запотічний 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	Р. Б. Хобор