ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2022 року                                                          м. Чернівці 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Давній В.П., розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Бикової Р.Ю. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , на постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 березня 2022 року, -
У С Т А Н О В И В:
Цією постановою, громадянина Ірландії  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого:  АДРЕСА_1 , - визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 000 (сто сімдесят тисяч) гривень у дохід держави.
Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп..
На вказану постанову районного суду, захисник Бикова Р.Ю. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій з рішенням суду не погоджується та вважає його таким, що підлягає скасуванню. Також провила суд поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки вважає, що він пропущений з поважних причин.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що районний суд, розглянувши справу за відсутності ОСОБА_1 порушив його право на правовий захист. Зазначає, що судом не було взято до уваги той факт, що ОСОБА_1 звертався 21.06.2020р. до начальника митниці із заявою про надання дозволу на вивезення ТЗ з перенесенням терміну, оскільки перебував за кордоном і не мав фізичної можливості повернутися до України через COVID-19. Поряд з цим вказує, що на всій території України було запроваджено карантин, який продовжувався аж до 31 березня 2022 року. Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України.
ЄУНСС:725/1447/22                                         Головуючий у 1-ій інстанції: Стоцька Л.А.
Провадження №33/822/345/22                                 Суддя-доповідач: Давній В.П.
Категорія: ч.6 ст. 481 МК України        
Стосовно пропуску строку на апеляційне оскарження, сторона захисту зазначила, що ні ОСОБА_1 , ні його захисник не були присутніми в суді 1 інстанції через неналежне їх сповіщення, судові сервіси з отримання інформації про стан розгляду справ та копій судових рішень через воєнний стан закриті, копію рішення отримали лише 13.05.2022 року.
На подану апеляційну скаргу захисника Бикової Р.Ю. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 від начальника ДСМУ Чернівецька митниця Товт М. надійшло заперечення, в якому ставиться питання про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.
Адвокат Бикова Р.Ю., яка брала участь в розгляді апеляційної скарги в режимі відеоконференції апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити.
Представник Чернівецької митниці ДМСУ в судове засідання апеляційного суду не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, та клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.
Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП за таких обставин, неявка представника Чернівецької митниці в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши думку захисника Бикової Р.Ю., перевіривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, апеляційний суд приходить до наступного.
Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.
Згідно положень ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Статтею 487 МК України, передбачено, що провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до МК України, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Таких вимог районний суд, розглядаючи дану справу, не дотримався, оскільки поза увагою та без належної оцінки суду залишились обставини, які істотно вплинули на висновки про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.
З протоколу про порушення митних правил №0117/40800/22 від 26 лютого 2022 року, вбачається, що 26.02.2022 року о 06 год. 50 хв. в зону митного контролю п/п «Порубне», митного поста «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці в пішому порядку зайшов громадянин Ірландії ОСОБА_1 , який слідував з України до Румунії у приватних справах, пов`язаних із виїздом з України у зв`язку із військовими діями у м. Суми. Для проходження митного контролю та митного оформлення надав контрольний талон для проходження митного контролю по «зеленому коридору».
Згідно інформації, яка міститься в програмно інформаційному комплексі «Облік транспортних засобів в п/п для автомобільного сполучення» ЄАІС ДМСУ було встановлено, що 23.06.2019 року громадянин Ірландії ОСОБА_1 ввіз на митну територію України, через автомобільний п/п «Юнаківка-Суджа», Сумської митниці транспортний засіб особистого користування, марки «CHRYSLER GRAND VOYAGER», р.н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , в термін до 1 року.
Відповідно до ст. 380 МК України, тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.
На момент перетину кордону жодних підтверджуючих документів про наявність фактів аварії, дій обставин непереборної сили, або протиправних дій третіх осіб, що виключають адміністративну відповідальність за ст. 481 МК України ОСОБА_1 митним органам не надав.
Фактично вищевказаний автомобіль марки «CHRYSLER GRAND VOYAGER», р.н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , громадянин Ірландії ОСОБА_1 станом на 26.02.2022 року за межі митної території України вивезеним не значиться та продовжує перебувати на території України з перевищенням строку тимчасового ввезення.
Таким чином, громадянин Ірландії ОСОБА_1 перевищив строк зворотного вивезення вказаного автомобіля, ввезеного на митну територію України в режимі тимчасового ввезення терміном до 1 року, більше ніж на 30 діб.
Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України. 
Разом з тим, станом на 23.06.2019 року (дата ввезення транспортного засобу) ст. 481 МК України складалась із трьох частин. Частиною 3 статті 481 МК України, відповідальність наставала за перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб.
Законом України №2612-VIII від 08 листопада 2018 року внесено зміни до ст. 481 МК України. Вказані зміни повинні були набрати чинності через 180 днів з дня, наступного за днем опублікування цього Закону. Відповідно до викладених змін, стаття 481 МК України містить у собі 6 частин.
Однак, Законом України №2725-VIII від 16 травня 2019 року строк набрання чинності таких змін збільшено зі 180 до 270 днів, а тому редакція ч.6 ст. 481 МК України набула чинності 22 серпня 2019 року.
Частина 6 ст. 481 МК України передбачає відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування і тягне за собою накладення штрафу у розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.
Проте, ст. 58 Конституції України закріплює загальновизнаний принцип права, відповідно до якого закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.
Згідно ст. 3 МК України, при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, чинні на день прийняття митної декларації органом доходів і зборів України. У разі, якщо законодавством України передбачена можливість виконання митних формальностей без подання митної декларації, застосовуються норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, чинні на день виконання таких формальностей.
Норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів.
Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.
У рішенні Конституційного Суду України №1-рп/99 від 9 лютого 1999 року у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів наголошується на тому, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Акти адміністративного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності.
Відповідно до ст. 151-2 Конституції України, рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє закріплення в міжнародно-правових актах, зокрема і в Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (ст. 7).
Європейський суд з прав людини у справах «Енгель та інші проти Нідерландів» («Engel and Others v. the. Netherlands», 08 червня 1976 року, № № 5100/71, 5101/71, 5102/71, 5354/72, 5370/72), «Озтюрк проти Німеччини» («Ozturk v. Germany», 21 лютого 1984 року, № 8544/79), «Лутц проти Німеччини» («Lutz v. Germany», 25 серпня 1987 року, № 9912/82), тлумачить поняття «кримінальний» автономно, тобто незалежно від національної термінології, включаючи сюди адміністративні, дисциплінарні, митні проступки тощо.
Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 , під час тимчасового ввезення транспортного засобу на митну територію України, був попереджений та усвідомлював, що до нього, у разі невиконання обов`язків із вивезення транспортного засобу, може бути застосований саме той вид та розмір відповідальності, який був чинний на момент ввезення автомобіля.
Факт такого тимчасового ввезення підтверджує добровільну згоду ОСОБА_1 із такими санкціями, у разі невиконання ним взятих на себе обов`язків, погодження із ними та розуміння їх максимальних розмірів.
При цьому, з 22 серпня 2019 року, ст. 481 МК України була доповнена трьома частинами, а ч.6 ст. 481 МК України стала передбачати штраф у розмірі 10000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів, що більше в 10 разів, а ніж максимальний розмір санкції ст. 481 МК України, яка мала чинність до вказаних змін.
За таких обставин, на переконання апеляційного суду, вищенаведені положення щодо зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів виключають можливість посилення відповідальності ОСОБА_1 за ч.6 ст. 481 МК України, оскільки на час виникнення обов`язків із вивезення транспортного засобу за межі митної території України таке діяння не утворювало склад правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України.
Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до приписів ч.1 ст. 522 МК України справи про порушення митних правил, передбачені, зокрема, частинами першою - п`ятою статті 481 МК України розглядаються митними органами.
Наведена практика Європейського суду з прав людини та положення ч.1 ст. 522 МК України виключають можливість розгляду судом питання про наявність в діях ОСОБА_1 іншого складу порушення митних правил, передбачених відповідною частиною статті 481 МК України, яка була чинна на момент ввезення транспортного засобу.
Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. 
Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що постанову районного суду відносно  ОСОБА_1 слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього - закрити у відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України. 
На підставі наведеного та керуючись ст. 247, 294 КпАП України, ст. 529, 530, 531 МК України та ст. 58 Конституції України, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, - 
П О С Т А Н О В И В:
Поновити адвокату Биковій Р.Ю. строк на апеляційне оскарження постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 березня 2022 року.
Апеляційну скаргу захисника Бикової Р.Ю. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.
Постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 березня 2022 року відносно ОСОБА_1 - скасувати, а провадження у справі - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького 
апеляційного суду                                                 В.П. Давній