УХВАЛА

11 липня 2022 року 

м. Київ

cправа №  908/2124/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Стратієнко Л.В. - головуючий, судді - Кібенко О.Р., Студенець В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова фірма "Авангард"

на рішення Господарського суду Запорізької області
(суддя - Науменко А.О.) 
від 11.11.2021,
та постанову Центрального апеляційного господарського суду
(головуючий - Вечірко І.О., судді - Білецька Л.М., Верхогляд Т.А.) 
від 11.05.2022,

у справі за позовом  ОСОБА_1 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова фірма "Авангард",
про зобов`язання товариства в особі його ліквідатора включити грошову вимогу в реєстр вимог кредиторів

ВСТАНОВИВ:

24.06.2022 ТОВ "Торгово-промислова фірма "Авангард" звернулося з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Запорізької області від 11.11.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 11.05.2022 у справі №908/2124/21 до суду касаційної інстанції разом із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень. 

Частиною 1 статті 288 Господарського процесуального кодексу України  визначено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резо-лютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно зі статтею 284 Господарського процесуального кодексу України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова суду апеляційної інстанції ухвалена 11.05.2022, повний текст постанови складено 11.05.2022, отже останнім днем касаційного оскарження вказаної постанови було 31.05.2022. Проте, касаційна скарга подана скаржником 24.06.2022, тобто після закінчення строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень.

Згідно з частиною першою статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Таким чином, для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, не залежали від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення стороною у справі процесуальних дій, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків. 

Суд зазначає, що клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Частиною 2 статті 288 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

ТОВ "Торгово-промислова фірма "Авангард" подало клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень та зазначило, що повний текст постанови Центрального апеляційного господарського суду від 11.05.2022 у справі №908/2124/21 був отриманий ним 20.05.2022, що підтверджується, на його думку, копією конверту, який додано до касаційної скарги та з огляду на дату отримання повного тексту постанови та введення воєнного стану в Україні просить поновити строк на касаційне оскарження.

Колегія суддів зауважує, що зазначені причини не визнаються судом поважними та не можуть вважатися такими, що дійсно перешкоджали зверненню з касаційною скаргою у передбачений законом строк.

Скаржник зазначає, що отримав копію оскаржуваної постанови 20.05.2022, а отже він міг подати касаційну скаргу протягом двадцятиденного строку, з моменту отримання копії оскаржуваної постанови (включно до 09.06.2022), встановленого частиною 2 статті 288 Господарського процесуального кодексу України, з можливістю поновлення строку на касаційне оскарження. 

Однак, касаційна скарга була подана скаржником 24.06.2022. Відтак, звернення до суду касаційної інстанції поза межами встановленого строку, не підтверджує неможливість звернутися з касаційною скаргою раніше, а зазначені скаржником доводи не можуть бути взяті до уваги для поновлення відповідного строку, оскільки скарж-ник не навів будь-яких обґрунтованих доводів або об`єктивних причин, які б спри-чинили пропуск строку на касаційне оскарження.

При цьому, відповідно до вимог пункту 1 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за наявності.

Такими доказами можуть бути, зокрема поштовий конверт зі штрихкодовим ідентифікатором, у якому копія оскаржуваного рішення надійшла скаржникові.

Колегія суддів зауважує, що додана до касаційної скарги ксерокопія поштового конверту не може вважатися належним і допустимим доказом отримання копії оскаржуваної постанови ТОВ "Торгово-промислова фірма "Авангард", оскільки у цьому конверті (зі штрихкодовим ідентифікатором 4900096406008) Центральним апеляційним господарським судом було надіслано на адресу скаржника судове рішення у справі №908/2124/21 09.04.2022, а отримано скаржником 20.04.2022, що підтверджується витягом с зайта «Укрпошта». При цьому, дата оскаржуваної постанови - 11.05.2022. 

Отже, належних доказів в підтвердження дати вручення копії оскаржуваної постанови та поважності пропуску строку на касаційне оскарження скаржником додано не було.

Фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з проце-суальних строків.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенцї про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України"). 

Згідно з частиною 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України ка-саційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про неповажність підстав, наведених скаржником у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Господарського суду Запорізької області від 11.11.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 11.05.2022 у справі №908/2124/21 та про залишення касаційної скарги ТОВ "Торгово-промислова фірма "Авангард" без руху з наданням заявнику строку для наведення, за наявності, інших підстав поважності пропуску, встановленого процесуального строку на касаційне оскарження.

Також касаційна скарга ТОВ "Торгово-промислова фірма "Авангард" не відповідає вимогам пункту 2 частини 4  статті 290 Господарського процесуального кодексу України з таких підстав.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у ві-дповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. 

Ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру становила 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пп. 2 п.2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент подання позовної заяви) ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру визначена у розмірі 1 прожиткового мінімуму для праце-здатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" з 1 січня установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2270,00 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

За подання касаційної скарги на рішення суду ставки судового збору встановлю-ються у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (підпункт 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 11.11.2021, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 11.05.2022 у справі №908/2124/21 позов задоволено. Зобов`язано ТОВ "Торгово-промислова фірма "Авангард" в особі його ліквідатора визнати ОСОБА_1 кредитором ТОВ "Торгово-промислова фірма "Авангард" на суму 1  134 000,00 грн та включити її грошову вимогу до реєстру вимог кредиторів товариства. Зобов`язано ТОВ "Торгово-промислова фірма "Авангард" в особі його ліквідатора включити кредиторські вимоги ОСОБА_1 в сумі 1  134 000,00 грн до проміжного ліквідаційного балансу ТОВ "Торгово-промислова фірма "Авангард". Стягнуто з ТОВ "Торгово-промислова фірма "Авангард" на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 4 540,00 грн.

Враховуючи вимоги касаційної скарги та предмет спору, скаржник при поданні цієї касаційної скарги повинен був сплатити судовий збір у розмірі 4 540,00 грн (2270,00 (1  немайнова вимога)) х 200%).

Проте, до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі. 

Згідно з частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України  у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Оскільки суд касаційної інстанції має застосовувати вказані вимоги до касаційних скарг, то у зв`язку з несплатою судового збору, скаржнику необхідно усунути недоліки касаційної скарги та надати суду оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору у сумі 4 540,00 грн.

Враховуючи викладене, касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі ча-стин 2, 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 174, 234, 287, 288, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова фірма "Авангард" на рішення Господарського суду Запорізької області від 11.11.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 11.05.2022 у справі №908/2124/21 залишити без руху.

2. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова фірма "Авангард" строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали. 

3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова фірма "Авангард", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                    Л. Стратієнко
Судді                                                                                                  О. Кібенко
                                                                                                                        В. Студенець