ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/12974/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Арсірій Р.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  11 травня 2022 року                                                                        м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                                             Ганечко О.М.,
суддів                                                                                              Кузьменка В.В.,
                                                                                                    Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,
 
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в           м. Києві про:
- визнання бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві протиправною щодо не перерахунку та невиплати Позивачу 100% визначеного пенсійного забезпечення відповідно до тарифної сітки, розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, наукових ступенів і вчених звань та додаткових видів грошового забезпечення, премій і надбавок за відповідною або аналогічною посадою в 2018 році, 2019 році, 2020 році, передбачених  Постановою Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року № 704-2017-п  відповідно до вимог  Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від           09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ.;
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату 100% пенсійного забезпечення (пенсії) Позивача, починаючи з          01 січня 2018 року без обмеження максимального розміру пенсії, на підставі  Рішення Конституційного суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016  та без обмежень додаткових видів грошового забезпечення на підставі Рішення Конституційного суду України від 03 травня 2015 року № 1-9/2015 та згідно  Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ  з врахуванням основного встановленого розміру пенсії 74% грошового забезпечення (вислуга років складає 28 років) та з врахуванням відповідної тарифної сітки, розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, наукових ступенів і вчених звань та додаткових видів грошового забезпечення, премій і надбавок за відповідною або аналогічною посадою в 2018 році, 2019 році, 2020 році відповідно до вимог  ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ  та вимог  Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року № 704-2017-п  і провести повну виплату недоотриманих пенсійних коштів за період з 01 січня 2018 року з врахуванням отриманих коштів за вказаний період.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2021 р. адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в           м. Києві щодо зменшення пенсійних виплат ОСОБА_1 з 05.03.2019    до 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимального розміру з 05.03.2019    з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 із врахуванням раніше виплачених сум.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в           м. Києві щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 зі зменшенням відсоткового розміру основної суми до 70% від грошового забезпечення.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01.01.2018 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсію, без обмеження максимального розміру виходячи з відсоткового розміру основної суми у розмірі 74% від грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум.
У задоволенні решти позову відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору. 
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2022 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у порядку письмового провадження на 16.03.2022.
У зв`язку з тим, що розгляд справи 16.03.2022 не відбувся, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.04.2022 призначено розгляд апеляційної скарги на 27.04.2022 у порядку письмового провадження.
Оскільки станом на 27.04.2022, до суду не надійшло підтвердження про отримання сторонами матеріалів апеляційного провадження та доказів повідомлення сторін про дату розгляду апеляційної скарги. У зв`язку з тим, що розгляд справи 27.04.2022 не відбувся, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.04.2022 призначено розгляд апеляційної скарги на 11.05.2022 у порядку письмового провадження.
Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до  Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
З розрахунку пенсії за вислугу років по пенсійній справі СБ 3746, станом    на    01.01.2017, вбачається, основний розмір пенсії становить 74%     грошового забезпечення (вислуга років 28) пенсія обчислена з таких видів грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років 40%, особи які працюють в умовах режимних обмежень - 15%, надбавка за особливо важливі завдання 50%, ноус за охорону повіт. Мор. Простору та важливих об`єктів 15%, премія 84%, пенсія виплачується у повному розмірі (100%).
Згідно з розрахунками пенсії станом на 01.01.2018, 01.01.2019, та    01.01.2020-30, пенсію позивачу перераховано з 01 січня 2018 року, основний розмір пенсії позивача становить 70% грошового забезпечення (вислуга років 28), пенсія обчислена із сум грошового забезпечення: посадовий оклад; оклад за військове звання; процентна надбавка за вислугу років 50%, яка виплачується з 01 січня 2018 року по 31   грудня 2018    року щомісячно 50% від підвищення: 2129,42 грн.; з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року щомісячно 75% від підвищення: 3194,12 грн., з 01 січня 2020 року щомісячно 100% від підвищення: 4258,83 грн.
За результатами розгляду заяви представника позивача про проведення перерахунку пенсії та надання розрахунку пенсії по пенсійній справі, відповідач у листі від 25.03.2020        № 5050/4613/С-02/8-2600/20 повідомив позивача, що перерахунок його пенсії здійснений на підставі наданої уповноваженим органом довідки про розмір грошового забезпечення, станом на 01 березня 2018 року. Крім того, відповідач зазначив, що підстави проведення нового перерахунку пенсії відсутні, оскільки нормативно-правових актів щодо визначення умов, порядку та розмірів, за якими має проводитися перерахунок пенсій, призначених згідно із  Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в тому числі з уточненням грошового забезпечення, після дати набрання чинності рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18, не приймалося.
Вважаючи власні права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що у зв`язку зі скасуванням пункту 2 Постанови №103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії скасовано. Відтак, позивач має право на отримання пенсійних виплат у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, починаючи з 05.03.2019. При перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Крім того, внесені  Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року № 1166-VІІ  зміни до ч. 2        ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"  щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% від суми грошового забезпечення, не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.
Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, позаяк, судом першої інстанції не було враховано, що на час перерахунку позивачу пенсії, вже діяла норма закону, яка передбачала, що максимальний розмір пенсії, не може перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. Також, апелянтом вказано на те, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про зобов`язання виплатити з 05.03.2019    з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 із врахуванням раніше виплачених сум.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Спірні правовідносини врегульовані, зокрема  Конституцією України,  Законом  "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"  №2262-XII,  Законом України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"  (далі - Закон № 2011-XII), Порядком № 45, Постановою № 103, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до  Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб",  затвердженим  постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1  (далі - Порядок № 3-1).
Приписами статті 9 Закону №2011-XII,  визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно із частиною другою  статті 9 Закону №2011-ХІІ,  до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Так, грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя  статті 9 Закону №2011-ХІІ).
За статтею 43 Закону №2262-ХІІ, пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим  Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року  -  страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано  статтею 63 Закону №2262-XII, згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим  Законом  та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього  Закону  провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього  Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього  Закону. Усі призначені за цим  Законом  пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим  Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим  Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розмірів складових грошового забезпечення для такого перерахунку.
Кабінет Міністрів України постановою від 13.02.2008 №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до  постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393" затвердив Порядок №45.
Пунктом 1 Порядку №45, передбачено, що пенсії, призначені відповідно до  Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із  Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Абзацом 1 пункту 5 Порядку №45, в редакції постанови №103, передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням. У Додатку 2 до Порядку №45 міститься форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку постановою №103 було викладено в новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).
Під час розгляду даного спору по суті, судом першої інстанції було досліджено, що нарахування та виплата належної позивачу пенсії здійснювалось з урахуванням положень пункту 2 Постанови №103, якою передбачено, що виплата підвищень до пенсії здійснюється поетапно, а саме: з 1 січня 2018 року  -  50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р.  -  75 відсотків; з 1 січня 2020 р.  -  100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.
Як вбачається зі змісту пунктів 1, 2 Постанови №103, нею врегульовані строки виплати пенсій, а не порядок проведення перерахунку. Крім того, вказаними пунктами Постанови №103 фактично зменшено розмір доплат до пенсій за результатами перерахунку у 2018 та 2019 роках.
Питання строків виплати доплат до пенсії за результатами проведеного перерахунку, тобто частини пенсії особи, а також розмірів такої доплати не охоплюються поняттям "порядок проведення перерахунку пенсії",  тому право позивача на отримання перерахованого розміру пенсії за період з 01.01.2018, з урахуванням вже сплачених сум, має визначатися та визначається безпосередньо  Законом №2262-ХІІ, отже підпадає під дію статті 1 Першого протоколу до Конвенції "Захист прав власності" і що відповідні суми доплати до пенсії за результатом проведення перерахунку слід вважати "майном" у значенні цього положення, оскільки позивач отримав право на вказані суми виплат, яке до прийняття Постанови №103 було передбачено  Законом №2262-ХІІ, отже, невиплата вказаних сум є втручанням у право позивача на мирне володіння майном.
Дана правова позиція узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 12.11.2019 у справі №826/3858/18, згідно з якою право на пенсію підпадає під сферу дії статті 1 Протоколу першого Конвенції, якщо за національним законодавством особа має обґрунтоване право на отримання виплат в рамках національної системи соціального забезпечення та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити у таких виплатах доти, доки виплати передбачено законодавством.
Обмеження виплати пенсії, нарахованої особі в порядку, передбаченому  Законом, не може бути встановлено постановою Кабінету Міністрів України.
Разом з тим, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, в адміністративній справі №826/3858/18 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45.
Відповідно до частини другої  статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 набрало законної сили 05.03.2019.
Таким чином, у зв`язку зі скасуванням пункту 2 Постанови №103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії скасовано.
Відтак, суд першої інстанції цілком правильно дійшов висновку про те, що позивач має право на отримання пенсійних виплат у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, починаючи з 05.03.2019.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у рішенні від 06.08.2019 та Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11.03.2020 (справа №160/3586/19).
Також, слід врахувати, що позивачу було призначено пенсію за вислугу років у розмірі 74% грошового забезпечення. На виконання Постанови №103, ГУ ПФУ в м. Києві було проведено перерахунок його пенсії з 01.01.2018. При цьому, основний розмір пенсії позивача склав 70% грошового забезпечення.
Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року № 1166-VІІ  внесені зміни до  статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яким змінено максимальний розмір пенсії від суми грошового забезпечення до 70%.
Приписами ч. 1  статті 58 Конституції України,  встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Отже, за загальним правилом  закон  зворотної сили не має, а тому норми ч. 2  статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в редакції  Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року №     1166-VІІ, не поширюються на відносини, які виникли до набуття ним чинності.
Таким чином, відповідачем не доведено правомірність своїх дій щодо визначення позивачу розміру пенсії виходячи з 70% від грошового забезпечення.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені  Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року № 1166-VІІ  зміни до ч. 2  ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"  щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% від суми грошового забезпечення, не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.
Аналогічна правова позиція викладена у рішенні Верховного Суду від 04 лютого 2019 року у зразковій справі № 240/5401/18 (провадження № Пз/9901/58/18).
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку по суті даних позовних вимог про задоволення позову шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 зі зменшенням відсоткового розміру основної суми до 70% від грошового забезпечення та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01.01.2018 перерахунок та виплату позивачу пенсію, виходячи з відсоткового розміру основної суми у розмірі 74% від грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум. Тож, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції. Рішення суду першої інстанції переглядалось в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.          
Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,
        
   П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2021 р. - залишити без змін.

          Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя                                                                             О.М. Ганечко

Судді                                                                                                          В.В. Кузьменко

                                                                                                               Я.М. Василенко