ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

28 липня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 160/23091/21	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,     
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 року (суддя Верба І.О., м. Дніпро, повний текст рішення складено 24.01.2022 року) в справі №160/23091/21 за позовом Дніпровського міського центру зайнятості до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дії та зобов`язання прийняти до виконання наказ, -
в с т а н о в и в:
23.11.2021 року Дніпровський міський центр зайнятості (далі по тексту – позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві (далі по тексту – відповідач),  третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача в частині повернення наказу № 910/6471/19, виданого 14.01.2020 року Господарським судом м. Києва; зобов`язати відповідача прийняти до виконання наказ № 910/6471/19, виданий 14.01.2020 року Господарським судом м. Києва, про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь Дніпровського міського центру зайнятості 25672,70 грн. заборгованості та 1921,00 грн. судового збору.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 року позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправними дії Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві щодо повернення Дніпровському міському центру зайнятості наказу Господарського суду міста Києва від 14.01.2020 по справі № 910/6471/19, поданого для виконання заявою від 17.08.2021 № 3110; зобов`язано Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві прийняти до виконання наказ по справі № 910/6471/19, виданий 14.01.2020 Господарським судом м. Києва, про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь Дніпровського міського центру зайнятості 25672,70 грн заборгованості та 1921 грн судового збору.
Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, не погодившись з рішенням суду, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувало тим, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», виконання рішень суду, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду, бюджетна програма КПКВК 3504040. У Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві відсутній казначейський рахунок для виконання рішення суду та безспірного списання коштів на рахунок іншого держаного органу у межах виконання рішення суду за бюджетною програмою КПКВК 3504040. Апелянт вказував, що стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням виконавчі документи.  У разі коли судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження документів, то його виконання здійснюється за рахунок коштів бюджетної програми КПКВК 3504040. Головним управлінням Казначейства 13.03.2020 року та 17.08.2021 року отримано від позивача заяву про стягнення коштів разом з оригіналом наказу Господарського суду м. Києва по справі № 910/6471/19 та Головне управління Казначейства повернуло наказ Господарського суду м. Києва по справі № 910/6471/19 без виконання у зв`язку з відсутністю відкритих рахунків боржника у Головному управлінні Казначейства та можливості виконати зазначений виконавчий документ за рахунок коштів бюджетної програми КПКВК 3504040. Апелянт вказував, що частиною 2 статті 76 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що кошти Пенсійного фонду України зараховуються на єдиний рахунок ПФУ і зберігаються на окремих рахунках територіальних органів ПФУ в уповноваженому банку. За даними Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів ПФУ має відкриті рахунки в Казначействі як рахунок державних позабюджетних фондів для обліку коштів єдиного соціального внеску, реєстраційний рахунок, відкритий по загальному фонду державного бюджету за бюджетною програмою 2506080 «Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами та дефіциту коштів Пенсійного фонду України». Рахунки відкриті лише для зарахування ЄСВ та виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій. У разі відсутності у боржника відповідних призначень, виконання рішення суду, стягувачем за яким є, зокрема, державна установа, не може бути виконане за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою». Апелянт вказував, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Головне управління Казначейства в межах своїх повноважень вчиняло та вчиняє у повному обсязі дії, які безпосередньо визначені Законом та профільним Порядком № 845 та не може виконати наказ Господарського суду м. Києва у справі № 910/6471/19.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги частково, виходив з того, що у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органу Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка,  оригінал виконавчого документа та орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли боржник не має відкритих рахунків в органі Казначейства або в органі Казначейства відкрито боржнику лише рахунок із спеціальним режимом використання, крім випадків виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган згідно із  Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». Безспірне списання коштів з рахунків підприємств, установ, організацій здійснюється безпосередньо із загальної суми залишку коштів на рахунку та орган Казначейства здійснює безспірне списання коштів, що обліковуються на рахунку бюджетної установи, яка здійснює централізоване обслуговування боржника, у межах відповідних бюджетних асигнувань. Для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок, перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей за наявності відповідних бюджетних асигнувань для здійснення безспірного списання коштів. Суд першої інстанції вказував, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.  Статтею 326 ГПК України  визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Верховний Суд у постанові від 21.07.2021 року у справі № 910/6471/19 встановив, що рішення суду від 05.09.2019 року у справі № 910/6471/19, на невиконання якого позивач посилається в якості підстави заявлених вимог, підлягає виконанню органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Суд першої інстанції вказував, що чинне законодавство не передбачає такої самостійної та достатньої підстави як не знаходження боржника на обслуговуванні та відсутності відкритих рахунків в органі Казначейства для повернення виконавчого документа, з якої наказ Господарського суду було повернуто стягувачу. У матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про вчинення відповідачем комплексу дій, передбачених Порядком № 845, спрямованих на виконання рішення господарського суду.
Відповідно до матеріалів справи, рішенням Господарського суду міста Києва від 05.09.2019 року у справі №  910/6471/19, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2019 року, стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь Дніпровського міського центру зайнятості 25672,70 грн. заборгованості та 1921 грн. судового збору.
На виконання рішення Господарського суду міста Києва 14.01.2020 року судом видано наказ про примусове виконання рішення про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь Дніпровського міського центру зайнятості  25672,70 грн. заборгованості та 1921 грн. судового збору, стягувач: Дніпровський міський центр зайнятості, боржник: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.
Дніпровським міським центром зайнятості подано до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві заяву про примусове виконання рішення суду та наказ №  910/6471/19. Листом від 30.07.2020 року № 04.1-02-10/7327 Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві повідомило про неможливість виконання рішення суду у зв`язку з тим, що боржник - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві не знаходиться на обслуговуванні та не має відкритих рахунків в Головному управлінні Казначейства та згідно із підпунктом 3 пункту 9 Порядку № 845 орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли боржник не має відкритих рахунків в органі Казначейства або в органі Казначейства відкрито боржнику лише рахунок із спеціальним режимом використання, крім випадків виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган згідно із  Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві повернуло оригінал наказу Господарського суду міста Києва від 14.01.2020 року у справі №  910/6471/19.
Дніпровським міським центром зайнятості подано до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України заяву про примусове виконання рішення суду та наказ №  910/6471/19. Повідомленням від 27.11.2020 року виконавчий документ повернуто стягувачу без прийняття до виконання, вказано, що оскільки виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства з попереднім інформуванням Мінфіну та порядку черговості надходження виконавчих документів.
Не погодившись з поверненням виконавчого документу, Дніпровський міський центр зайнятості оскаржив дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у суді та ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 року у справі № 910/6471/19, скаргу Дніпровського міського центру зайнятості задоволено; визнано неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Пиляя Сергія Ігоровича щодо повернення наказу Господарського суду міста Києва № 910/6471/19 від 14.01.2020 року стягувачу без прийняття до виконання; повідомлення головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Пиляя Сергія Ігоровича від 27.11.2020 про повернення наказу Господарського суду міста Києва № 910/6471/19 від 14.01.2020 без прийняття до виконання визнано неправомірним; зобов`язано відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України прийняти до примусового виконання наказ  Господарського суду міста Києва № 910/6471/19 від 14.01.2020 року за заявою Дніпровського міського центру зайнятості.
Постановою Північного апеляційного господарський суду від 03.03.2021 року у справі №  910/6471/19 ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 року у справі № 910/6471/19 скасовано. Постановою Верховного Суду від 21.07.2021 у справі № 910/6471/19 касаційну скаргу Дніпровського міського центру зайнятості залишено без задоволення, постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2021 року у справі № 910/6471/19 залишено без змін. Верховний Суд вказував, що боржником за наказом Господарського суду міста Києва № 910/6471/19 від 14.01.2020 року є Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві, яке, згідно відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб, підприємців та громадських формувань, за організаційно-правовою формою є державним органом, на який поширюються вимоги  статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»  та  статті 6 Закону України «Про виконавче провадження», а відтак, рішення суду від 05.09.2019 року у справі № 910/6471/19 на невиконання якого позивач посилається в якості підстави заявлених вимог підлягає виконанню органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Встановлено, що 18.08.2021 року Дніпровський міський центр зайнятості засобами поштового зв`язку направив Головному управлінню Державної казначейської служби України у місті Києві заяву про виконання судового рішення та про примусове виконання наказу Господарського суду міста Києва від 14.01.2020 по справі №  910/6471/19. Листом від 07.09.2021 року № 04.1-02-10/12663 Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві за результатами розгляду заяви Дніпровського міського центру зайнятості  повернуло оригінал виконавчого документа, оскільки боржник не має відкритих рахунків в органі казначейства.
Не погоджуючись з поверненням виконавчого документа – наказу Господарського суду міста Києва № 910/6471/19 від 14.01.2020 року, Дніпровський міський центр зайнятості оскаржує дії органу казначейства до суду.
Відповідно до ч.  2 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені  Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду.
Згідно п. 9 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення БК України, установлено, що до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету: рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання. Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.
Згідно п. 20 Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 року № 440, погашення заборгованості здійснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. № 845.
Відповідно до п. 3, п. 4 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845,  рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій). Органи Казначейства: 1) забезпечують у випадках, передбачених цим Порядком, зберігання виконавчих документів та ведення їх обліку. Після виконання виконавчого документа суду в повному обсязі такий документ повертається до суду з відміткою про його виконання; 2) вживають заходів до виконання виконавчих документів протягом установленого строку; 3) розглядають письмові звернення (вимоги) щодо виконання виконавчих документів осіб, які беруть участь у справі, державних виконавців, а також прокурорів - учасників виконавчого провадження.
Підпунктом 2 п. 5 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845, визначено, що органи Казначейства вживають заходів до виконання виконавчих документів протягом установленого строку.
Згідно п. 8 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 органи Казначейства після надходження документів, зазначених у пунктах 6 і 7 цього Порядку: приймають їх до розгляду та реєструють відповідно до вимог організації діловодства. На заяві стягувача про виконання рішення про стягнення коштів (супровідному листі керівника відповідного органу державної виконавчої служби) зазначається дата надходження і вхідний номер; здійснюють попередній розгляд документів, за результатами якого визначають необхідність отримання від стягувача інших відомостей для виконання рішення про стягнення коштів; повідомляють стягувачеві (представникові стягувача) на його письмову вимогу про прийняття, реєстрацію та результати попереднього розгляду документів.
Варто вказати, що Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та бюджетів або боржників не передбачає повернення виконавчого документа органом Казначейства й у тому числі при відсутності боржника відповідного рахунку чи бюджетного асигнування. Передбачено, що орган Казначейства вживає заходи для виконання рішення суду, витребує інші відомості для виконання рішення про стягнення коштів, шукає шляхи виконання рішення суду.
Згідно пунктів 47, 48 вищевказаного Порядку, безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих: 1) органом Казначейства: документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником; інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника; 2) керівником органу державної виконавчої служби зазначених у пункті 7 цього Порядку документів та відомостей. Для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 47 цього Порядку в Казначействі України відкривається в установленому порядку відповідний рахунок. Перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей.
Згідно пунктів 24, 25, 26, 28, 29, 31, 32 вищевказаного Порядку, стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у  пункті 6  цього Порядку. Якщо боржник обслуговується централізованою бухгалтерією, зазначені документи подаються до органу Казначейства, в якому відкрито рахунки відповідної бюджетної установи, при якій створена така централізована бухгалтерія (далі - централізоване обслуговування боржника). Безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів з рахунка боржника здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку. На час здійснення безспірного списання коштів проводяться платежі боржника: за захищеними видатками, визначеними  Бюджетним кодексом України; із сплати податків і зборів, у тому числі судового збору; поштових послуг під час здійснення переказу коштів із соціальних виплат, передбачених державним бюджетом на відповідний рік (у тому числі пенсій всіх видів та поштових послуг з доставки та виплати сум компенсаційних виплат); за видатками спеціального фонду відповідного бюджету на оплату праці та нарахування на заробітну плату, придбання медикаментів, забезпечення продуктами харчування, оплату комунальних послуг та енергоносіїв; з рахунків із спеціальним режимом використання; за рахунок позик/грантів за міжнародними договорами. У разі наявності у боржника або головного розпорядника бюджетних коштів окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів здійснюється лише за цією бюджетною програмою. Безспірне списання коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів, на яких обліковуються кошти загального та спеціального фондів відповідного бюджету, здійснюється в межах бюджетних асигнувань, передбачених у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів, та у разі наявності на його рахунках для обліку відкритих асигнувань (залишків коштів на рахунках). Безспірне списання коштів з рахунків бюджетних установ у частині власних надходжень здійснюється безпосередньо із загальної суми залишку надходжень на відповідному рахунку за визначеним кодом  економічної класифікації видатків бюджету  з урахуванням вимог  пункту 28  цього Порядку. Судові витрати, штрафні санкції безспірно списуються за відповідним кодом  економічної класифікації видатків бюджету. В разі коли у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів зазначений код не передбачений або за таким кодом до кінця бюджетного періоду сума бюджетних асигнувань менша, ніж сума списання, або відсутні відкриті асигнування (залишки коштів на рахунках), безспірне списання судових витрат, штрафів здійснюється за кодом економічної класифікації видатків бюджету, за яким здійснюється стягнення коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів. Безспірне списання коштів з рахунків підприємств, установ, організацій здійснюється безпосередньо із загальної суми залишку коштів на рахунку. Орган Казначейства здійснює безспірне списання коштів, що обліковуються на рахунку бюджетної установи, яка здійснює централізоване обслуговування боржника, у межах відповідних бюджетних асигнувань з урахуванням положень  пункту 25  цього Порядку. Орган Казначейства не пізніше двох робочих днів з наступного робочого дня після надходження виконавчого документа на підставі документів, поданих стягувачем, визначає коди  класифікації видатків бюджету  і рахунки, з яких проводиться безспірне списання коштів. У разі неможливості визначення кодів класифікації видатків бюджету або рахунків, з яких проводиться безспірне списання коштів, орган Казначейства не пізніше двох робочих днів з наступного робочого дня після надходження виконавчого документа надсилає до боржника або бюджетної установи, що здійснює централізоване обслуговування боржника, запит для встановлення відповідних даних із зазначенням строку надання відповіді. У разі коли за визначеними органом Казначейства кодами класифікації видатків бюджету, за якими здійснюється безспірне списання коштів, відсутні відкриті асигнування (кошти на рахунках) або до кінця бюджетного періоду їх недостатньо для виконання судового рішення, орган Казначейства надсилає боржнику або бюджетній установі, що здійснює централізоване обслуговування боржника, вимогу щодо необхідності вжиття заходів для встановлення таких асигнувань або здійснення інших дій, спрямованих на виконання судового рішення. Безспірне списання коштів з рахунків боржника або бюджетної установи, що здійснює централізоване обслуговування боржника, здійснюється органом Казначейства з моменту відкриття відповідних асигнувань (надходження коштів на рахунок) на підставі розрахункового документа, оформленого відповідно до вимог законодавства.
Отже, орган Казначейства здійснює безспірне списання коштів, що обліковуються на рахунку бюджетної установи, у разі відсутності у установи відповідного рахунку, такий рахунок відкривається. 
Колегія суддів вказує, що виконання рішення суду здійснюється Казначейством в межах своїх повноважень, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим  постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845. Передбачене безспірне списання коштів з державного бюджету як виконання рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, державних органів на підставі виконавчих документів.
  Європейський суд з прав людини в рішенні від 15.10.2009 року в справі «Комнацький проти України» визначився, що держава повинна забезпечити гарантії, передбачені Конвенцією, і що протиріччя між органами місцевої влади не повинні вплинути на права заявника, гарантовані Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.
Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував свою практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу N 1 (п. 53 рішення ЄСПЛ у справі «Войтенко проти України» від 29.06.2004 року N 18966/02).
У рішенні від 15.10.2009 року (справа «Юрій Миколайович Іванов проти України», заява N 40450/04,) Суд неодноразово постановляв, що у зв`язку з тривалим невиконанням рішень, винесених на користь заявників, мало місце також порушення статті 13 Конвенції, оскільки заявники не мали ефективного національного засобу юридичного захисту, за допомогою якого вони могли б отримати відшкодування шкоди, завданої таким невиконанням.
Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві повернуло наказ, виданий для виконання рішення суду та який є виконавчим документом, без підстав, посилаючись на причини не передбачені Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників. Навпаки, Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, визначено дії органу Казначейства у разі стягнення коштів від державного органу на виконання рішення суду.
Суд апеляційної інстанції керується правовими позиціями висловленими Верховним судом у постановах від 21.07.2021 року у справі № 910/6471/19, від 16.04.2020 року у справі № 804/5950/17, від 25.11.2019 року у справі № 200/4120/19-а, від 19.03.2020 року у справі №806/711/17. Верховний Суд вказував, що доводи про неможливість списання коштів з рахунків боржника за відсутності у вказаному органі державного казначейства рахунків, відкритих боржникові є помилковим. Виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»  не передбачено такого винятку для поширення його дії на виконання судового рішення про стягнення грошових коштів, боржником за яким є державний орган, як відсутність відкритих в органі казначейства відповідних рахунків боржника. Не передбачено такого винятку й іншим діючим законодавством України. Наявність інших передбачених законом підстав для повернення органом ДКС України виконавчого документа стягувачу має бути чітко встановлена правовою нормою. Такі підстави підлягають обмеженому (вузькому), а не розширеному тлумаченню, оскільки відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.   За таких обставин, а також за відсутності в законодавстві України (на час виникнення спірних правовідносин) підстави для повернення виконавчого документа, з якої накази Господарського суду були повернуті стягувачу без виконання.
Згідно ч. 2, ч. 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.  
Позивач - Дніпровський міський центр зайнятості є суб`єктом владних повноважень та при поданні позову сплатив судовий збір у розмірі 2270,00 грн.
Суд першої інстанції стягнув на користь Дніпровського міського центру зайнятості за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві витрати на сплату судового збору у розмірі 2270 грн.
Не передбачено повернення судових витрат здійснених суб`єктом владних повноважень при поданні позову, крім витрат пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз. 2270,00 грн. є сумою судового збору, а не витратами на залучення свідків чи проведення експертизи. Сума судового збору, яка сплачена позивачем не підлягає поверненню за рахунок бюджетного асигнування іншого державного органу. 
Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частому задоволенню, рішення суду першої інстанції слід скасувати у частині розподілу судових витрат та у цій частині прийняти нове рішення.
Керуючись ст.ст.   242, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві – задовольнити частково. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 року в справі №160/23091/21 – скасувати у частині розподілу судових витрат, у цій частині прийняти нове рішення про відмову у стягненні на користь Дніпровського міського центру зайнятості за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві витрат на сплату судового збору у розмірі 2270 грн.
У іншій частині рішення залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку ст.ст. 328 – 329 КАС України.  
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова