УХВАЛА

11 травня 2022 року 
Київ
справа №160/279/21
адміністративне провадження № К/990/3166/22  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Юрченко В.П.,
суддів: Бившевої Л.І.,  Васильєвої І.А., 
розглянувши заяву Акціонерного товариства "Дніпроазот" про ухвалення додаткового судового рішення  у справі №160/279/21 за позовом  Акціонерного товариства "Дніпроазот" до    Кам`янської міської ради про визнання протиправними та нечинними рішень,

ВСТАНОВИВ:

          5 січня 2021 року Акціонерне товариство "Дніпроазот" звернулось до суду з позовною заявою до Кам`янської міської ради, в якій просило визнати протиправним та нечинним рішення Кам`янської міської ради від 22 червня 2018 року № 1105-25/VII «Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста».
          25 січня 2021 року позивач змінив предмет позову та просив визнати протиправним та скасувати рішення Кам`янської міської ради від 29 вересня 2017 року  №816-19/VII  «Про затвердження положення про порядок обчислення та сплати орендної плати за земельні ділянки у межах міста».
          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.
          Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року змінено та викладено його мотивувальну частину в редакції даної постанови. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
          Ухвалою Верховного Суду від 1 лютого 2022 року касаційну скаргу Акціонерного товариства "Дніпроазот" на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року повернуто скаржнику.
          27 квітня 2022 року позивач звернувся до Верховного Суду із заявою про ухвалення додаткового рішення суду про повернення позивачу судового збору в сумі 9080 грн за подання касаційної скарги на рішення судів попередніх інстанцій у даній справі. 
          Заява Акціонерного товариства "Дніпроазот" про ухвалення додаткового судового рішення задоволенню не підлягає з огляду на таке.
          Відповідно до частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
          Звертаючись з відповідною заявою до суду, позивач покликався на приписи статті 252 КАС України, а саме на те, що судом не вирішено питання про судові витрати.
          Відповідно до частини шостої  статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
          Відповідно до правил розподілу судових витрат, встановлених  зазначеною нормою  вирішальним при визначенні розміру судових витрат, які належать до відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, є результат розгляду позовних вимог, а тому виключно в судовому рішенні, яким закінчується розгляд справи по суті позовних вимог і може бути вирішено питання розподілу судових витрат. Якщо таке питання не вирішено, тоді ухвалюється додаткове рішення.
          Тобто, ухвала Верховного Суду від 1 лютого 2022 року, якою  повернуто касаційну скаргу, не є судовим рішенням, яким закінчено розгляд справи в частині позовних вимог позивача, а тому питання розподілу судових витрат на сплату судового збору в цій частині не могло здійснюватися при ухваленні цієї ухвали.
          Зазначені обставини виключають правові підстави для ухвалення додаткового судового рішення за заявою позивача, оскільки відсутні підстави для ухвалення касаційним судом додаткового рішення у зазначеній справі, зокрема з причин невирішення питання про судові витрати.
          Разом з тим, колегія суддів зазначає, що відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила  ухвалою суду в разі:
1)          зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встанолвено законом;
2)          повернення заяви або скарги;
3)          відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;
4)          залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з потворним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);
5)          закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
          Водночас заява про повернення судового збору від Акціонерного товариства "Дніпроазот" не надходила, тому питання про повернення судового збору    судом не вирішується.
          Керуючись статтями 139, 248, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

У Х В А Л И В:

          Відмовити у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Дніпроазот" про ухвалення додаткового судового рішення у справі №160/279/21.
          Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко
Л.І. Бившева 
 І.А. Васильєва ,
Судді Верховного Суду