Справа № 127/27096/14-ц
Провадження № 22-ц/801/822/2022
Категорія: 41
Головуючий у суді 1-ї інстанції Луценко Л. В.
Доповідач:Міхасішин І. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2022 року	Справа № 127/27096/14-ц	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ: головуючого: Міхасішина І.В.,
суддів: Стадника І.М. Сопруна В.В.
з участю секретаря судового засідання: Фещук К.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця цивільну справу № 127/27096/14-ц за скаргою ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) начальника Летичівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Березюка Андрія Ігоровича, про визнання незаконною бездіяльності щодо фактичного не скасування арешту майна та інших заходів примусового виконання рішення суду, 
за апеляційною скаргою представника скаржника ОСОБА_1 – адвоката Куцого Ростислава Андрійовича на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 15 березня 2022 року, постановлену у складі судді Луценко Л.В.

встановив:

В грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність начальника Летичівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Березюка А. І., в якій просить: визнати незаконною бездіяльність Летичівського відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), в особі начальника Березюка А. І. щодо фактичного не скасування арешту майна ОСОБА_2 та інших заходів примусового виконання рішення у виконавчому провадженні №50379671. Зобов`язати начальника Летичівського відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Березюка А. І. фактично зняти арешт з майна боржника померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: с. Кудинка Летичівського району у межах виконавчого провадження №50379671.
Скарга мотивована тим, що постановою державного виконавця Летичівського відділу державної виконавчої служби від 12.03.2016 будо відкрито виконавче провадження №50379671 за заявою стягувача акціонерного товариства «УкрСиббанк» про примусове виконання виконавчого листа № 127/27096/14-ц виданого 04.02.2016 Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 55485,52 ( п`ятдесят п`ять тисяч чотириста вісімдесят п`ять доларів США 52 цента) та пеню в розмірі 8682,61 грн., та судового збору в сумі 913,50 грн. Були накладені арешти та інші заходи примусового виконання рішення.
Постановою від 21.09.2019 головного державного виконавця Летичівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Ковальчука Ю.Ю., у виконавчому провадженні №50379671 накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_2 дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 адреса: с. Кудинка, РНОКПП: НОМЕР_1 .
В подальшому боржник ОСОБА_2 помер, тому постановою державного виконавця Летичівського відділу державної виконавчої служби 28.12.2021 року виконавче провадження було закінчено на підставі ст.ст. 39, 40 ЗУ Про виконавче провадження, в п. 2 постанови вирішено припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення.
25.02.2021 між Акціонернимо товариством «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» був укладений договір факторингу, згідно якого було передано у власність фактору заборгованість по договору споживчого кредиту №11347095000 від 16.05.2008.
25.02.2021 між ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» та ОСОБА_1 був уколений Договір про відступлення права вимоги, згідно якого цесіонарію ОСОБА_1 було передано у власність заборгованість по договору споживчого кредиту №11347095000 від 16.05.2008.
За таких обставин, належним стягувачем по примусовому виконанню виконавчого листа № 127/27096/14-ц виданого 04.02.2016 Вінницьким міським судом Вінницької області є ОСОБА_1 , який не пред`являє будь-яких претензій до боржників, спадкоємців майна померлого ОСОБА_2 , тому потреба в чинних будь-яких заборонах в ході примусового виконання рішення відпала. Крім цього, скаржник сам є спадкоємцем по заповіту майна померлого свого діда ОСОБА_2 .
 28.10.2021 року представник ОСОБА_1 – адвокат Куций Р.А. звернувся заявою до Летичівського відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на підставі ст.ст. 39,40 ЗУ «Про виконавче провадження», в якому просив скасувати арешти та інші примусові заходи по виконавчому провадженню №50379671, відкритого за заявою акціонерного товариства «УкрСиббанк» про примусове виконання виконавчого листа № 127/27096/14-ц виданого 04.02.2016 Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_2 55485,52 ( п`ятдесят п`ять тисяч чотириста вісімдесят п`ять доларів США 52 цента) та пеню в розмірі 8682,61 грн., та судового збору в сумі 913,50 грн.
На вказану заяву надійшла відповідь в якій зазначається, що заміна сторони у вказаному виконавчому провадженні зняття арештів з майна ОСОБА_2 є неможливим.
Отже скаржник посилаючись на те, що постановою державного виконавця Летичівського відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 28.12.2020 виконавче провадження було закінчено на підставі ст.ст. 39,40 ЗУ «Про виконавче провадження», і в п. 2 постанови вирішено припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення, але фактично арешт з майна померлого ОСОБА_2 не знятий, змушений звернутися до суду з даною скаргою.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 березня 2022 року провадження у цивільній справі за скаргу ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) начальника Летичівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Березюка Андрія Ігоровича, про визнання незаконною бездіяльності щодо фактичного не скасування арешту майна та інших заходів примусового виконання рішення суду – закрито.
Представник скаржника ОСОБА_1 – адвокат Куций Ростислав Андрійович подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт вказує, що ухвала суду постановлена із порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального права та матеріального права, а тому повинна бути скасована, а справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Відзиви від учасників справи на апеляційну скаргу на адресу Вінницького апеляційного суду не надходили.
Скаржник ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просив суд її задовольнити на підставі мотивів зазначених у апеляційної скарги. 
Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили, а тому згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
По справі встановлено, що 04.02.2016 Вінницьким міським судом Вінницької області видано виконавчий лист у цивільній справі №127/27096/14-ц за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 55485,52 ( п`ятдесят п`ять тисяч чотириста вісімдесят п`ять доларів США 52 цента) та пеню в розмірі 8682,61 грн., та судового збору в сумі 913,50 грн. на користь АТ "Укрсиббанк", що підтверджується копією виконавчого листа. (а.с. 15-16).
Постановою від 21.09.2019 головного державного виконавця Летичівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Ковальчука Ю.Ю., у виконавчому провадженні №50379671 накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_2 дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 адреса: с. Кудинка, РНОКПП: НОМЕР_1 (а.с. 9-10)
В подальшому боржник ОСОБА_2 помер, а тому постановою державного виконавця Летичівського відділу державної виконавчої служби 28.12.2021 року виконавче провадження було закінчено на підставі ст.ст. 39, 40 ЗУ «Про виконавче провадження», в п. 2 постанови вирішено припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення. (а.с. 32-33).
На даний час стягувачем по примусовому виконанню виконавчого листа № 127/27096/14-ц виданого 04.02.2016 Вінницьким міським судом Вінницької області є ОСОБА_1 , який не пред`являє будь-яких претензій до боржників, спадкоємців майна померлого ОСОБА_2 , що підтверджується договором від 25.02.2021 про відступлення права вимоги, згідно якого цесіонарію ОСОБА_1 було передано у власність заборгованість по договору споживчого кредиту №11347095000 від 16.05.2008 (а.с.26-31). Крім цього, скаржник сам є спадкоємцем по заповіту майна померлого свого діда ОСОБА_2 (а.с. 38-40).
Оскільки, заявник ОСОБА_1 набув статусу стягувача по примусовому виконанню виконавчого листа № 127/27096/14-ц виданого 04.02.2016 Вінницьким міським судом Вінницької області, що підтверджується договором від 25.02.2021 про відступлення права вимоги, згідно якого цесіонарію ОСОБА_1 було передано у власність заборгованість по договору споживчого кредиту №11347095000 від 16.05.2008 (а.с.26-31), тобто після закінчення виконавчого провадження ВП № 50379671, а саме 28.12.2020, а тому він не являється стороною виконавчого провадження.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 не є стороною зведеного виконавчого провадження ВП № 50379671, суд першої інстанції прийшов обґрунтованого висновку, що неможливо здійснювати розгляду скарги ОСОБА_1 в межах цієї справи за правилами цивільного судочинства, оскільки згідно з приписами частини першої статті 287 КАС України та частини другої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» розгляд цієї скарги віднесено до юрисдикції адміністративних судів.
Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року в справі № 917/2267/14 (провадження № 12-32гс19), який є обов`язковим для врахування при застосуванні норми права за приписами частини четвертої статті 263 ЦПК України, особа, яка не є учасником виконавчого провадження, однак вважає, що діями чи рішенням виконавця порушено її права, може звернутися за захистом своїх порушених прав до суду в порядку адміністративного судочинства.
Отже, відповідно до пункту першого частини першої статті 186 ЦПК України суддя повинен відмовити у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
У випадку, якщо провадження у справі вже відкрито, але під час розгляду з`ясувалося, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, то за пунктом першим частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Таким чином, встановивши, що скарга на дії державного виконавця подана не стороною виконавчого провадження, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суд із врахуванням того, що провадження вже відкрито, прийшов до законного та обгрунтованого рішення щодо закриття провадження в справі.
Крім того, суд першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали вірно зазначив, що згідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону.
У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.
Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:
1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;
2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;
 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;
4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;
5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;
6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;
7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;
8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;
9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;
10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".
У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
З наведеної норми вбачається, що зняття арешту з майна здійснюється шляхом винесення виконавцем постанови. Така постанова може бути винесена на підставі постанови начальника відповідного відділу державної виконавчої служби лише у разі порушення порядку накладення арешту, в усіх інших випадках - виключно на підставі рішення суду.
Зазначений правовий висновок Верховного суду визначено у постанові ВП ВС від 12.02.2020 р. № 813/1341/15. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного суду від 24.05.2021 року по справі №712/12136/18.
Таким чином, у випадку наявності арешту на майно боржника, яке не було знято під час закінчення виконавчого провадження у виконавчої служби відсутнє право на скасування відповідної постанови, а у випадку якщо не встановлено порушення порядку накладення арешту у керівника відповідного відділу виконавчої служби також відсутнє відповідне право. Єдиною можливістю, визначеної законодавцем, щодо зняття арешту є відповідне рішення суду, на підставі якого арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня. Одночасно із цим Законом визначено єдина підстава звернення до суду для отримання відповідного рішення суду боржником (колишнім боржником по закритому виконавчому провадженню), як стороною виконавчого провадження шляхом звернення із скаргою на дії виконавчої служби, так як порядок звернення власника майна із відповідним позовом, визначений лише у випадку якщо цей власник не є, та не був стороною виконавчого провадження.
Виходячи з наведеного вище, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що підстав для закриття провадження у справі.
Ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 374, 375, 381,382, 383, 384 ЦПК України, суд,

постановив :
Апеляційну скаргу представника скаржника ОСОБА_1 – адвоката Куцого Ростислава Андрійовича залишити без задоволення.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 15 березня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий:  І.В. Міхасішин

Судді: І.М. Стадник

В.В. Сопрун