Ухвала
 
17 травня 2022 року
м. Київ
справа № 369/11910/21
провадження № 61-4032ск22
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 вересня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2022 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на майно боржника, 
встановив:
У серпні 2021 року   ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_1 , у якому просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики в розмірі 51 048 587, 38 грн та в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на належні відповідачу земельні ділянки шляхом визнання права власності на них за позивачем.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 вересня 2021 року (з урахуванням ухвал Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 вересня 2021 року та від 09 вересня 2021 року), залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 17 лютого 2022 року, задоволено заяву  ОСОБА_2 про забезпечення позову.
Накладено арешт на належне ОСОБА_1 нерухоме майно, а саме: 
37 земельних ділянок з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с/рада Софіївсько-Борщагівська;
земельну ділянку площею 0, 0802 га, кадастровий номер 3222485901:01:003:0174, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;
земельну ділянку площею 0, 103 га, кадастровий номер 3222485901:01:003:0195, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;
земельну ділянку площею 0, 1081 га, кадастровий номер 3222485901:01:003:0130, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;
земельну ділянку площею 0, 1081 га, кадастровий номер 3222485901:01:003:0114, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;
житловий будинок, загальною площею 538, 9 кв. м, житловою площею 185 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 508388046101.
Заборонено вчиняти будь-які реєстраційні дії державним реєстраторам у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо належного ОСОБА_1 вищевказаного нерухомого майна.
Заборонено вчиняти будь-які реєстраційні дії кадастровим реєстраторам у Державному земельному кадастрі щодо належних ОСОБА_1 вищевказаних земельних ділянок.
02 травня 2022 року ОСОБА_1 засобами поштового зв'язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 вересня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2022 року у вищевказаній справі, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
У касаційній скарзі заявник просить суд поновити строк на касаційне оскарження судових рішень, вказує, що повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду складений 22 лютого 2022 року, а копію такої постанови він отримав23 лютого 2022 року. Зазначає, що у зв'язку з введенням в Україні воєнного стану, а також відсутністю доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень у відповідача та його представників не було об'єктивної можливості оформити належним чином та подати касаційну скаргу в межах строків касаційного оскарження.
Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено із поважних причин, він підлягає поновленню.
Згідно з абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.   
Оскільки наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження та викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ухвалив:
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 вересня 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 17 лютого 2022 року. 
Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.
Витребувати з Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільну справу № 369/11910/21 за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на майно боржника.   
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.   
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                 М. Ю. Тітов
 
                                                                                                            А. Ю. Зайцев
 
                                                                                                            Є. В. Коротенко