ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2022 року	Львів	Справа № 140/11686/21 пров. № А/857/8087/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя                                  Довга О.І.,
суддя                                                       Глушко І.В., 
суддя                                                     Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісна  компанія «САБСОІЛ»  на рішення  Волинського  окружного  адміністративного суду  від 06 січня 2022 року (головуючий суддя  Костюкевич С.Ф., розглянуто за  правилами спрощеного  позовного провадження  в м. Луцьк)  у справі № 140/11686/21 за адміністративним позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісна  компанія «САБСОІЛ»  до Управління  Держпраці у Волинській області  про визнання  протиправною  та скасування постанови, - 

                                                    В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія САБСОІЛ» (позивач, ТзОВ «СК САБСОІЛ») звернулося з позовом до Управління Держпраці у Волинській області (відповідач, Управління Держпраці) про визнання протиправною та скасування постанови №ВЛ 181/550/НП/ПД/АВ ТД-ФС від 23.07.2021 про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення.
В обгрунтування позовних вимог позивач  посилається на наступне. 17.03.2021 року на територію здійснення господарської діяльності ТзОВ «СК САБСОІЛ», відповідно до наказу начальника Управління Держпраці від 17.03.2021 року № 101-і, прибула інспектор праці Солодуха В. Ю. для проведення інспекційного відвідування з метою здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин.  Як зазначає позивач, проведення такого інспекційного відвідування здійснювалась без пред`явлення директору, чи уповноваженій ним особі свого службового посвідчення та направлення на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю). Керівники  товариства в цей день  були відсутні.
Інспектор праці взяла письмові пояснення в працівників ТОВ «СК САБСОІЛ»    ОСОБА_1   та Пастуха Ю.М., склала акт про неможливість проведення заходу державного контролю № ВЛ 181/550/НП від 17.03.2021 року у зв`язку з ненаданням для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про охорону праці, їх завірених об`єктом відвідування копій та витягів, склала вимогу про надання ряду документів № ВЛ 181/550/НП/ПД від 17.03.2021 року. 
Згодом відповідач звернувся з листом, в якому вимагав ТОВ «СК САБСОІЛ» надати копію журналу вступного інструктажу з питань охорони праці, журналу реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці, відомості про працевлаштування та періоди роботи наступних осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,  на який було надано відповідь № 2603 від 26.03.2021 року. 
З 17.03.2021 року ТОВ «СК САБСОІЛ» не працювало.
29.03.2021 року інспектор праці Солодуха В. Ю. склала акт № ВЛ 181/550/НП/ПД/АВ, в якому встановлено порушення вимог законодавства, оскільки «працівник ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення Державної податкової служби про прийняття працівника на роботу.  Позивач  стверджує, що даний акт не був вручений ні директору товариства, ні уповноваженим ним особам.
На підставі вищевказаного акту інспектор праці склала припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю № ВЛ 181/550/НП/ПД/АВ/П.
27.05.2021 року відповідачем видано наказ  № 205-і «Про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування», згідно якого інспектор праці Солодуха В. Ю. була направлена у ТзОВ «СК САБСОІЛ» для проведення інспекційного відвідування з метою здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань перевірки виконання вимог припису. Окрім того, в цей же день начальник Управління Держпраці у Волинській області видав інспектору праці Солодусі В. Ю. направлення № 205 на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування з 31.05.2021 року по 04.06.2021 року.
03.06.2021 року інспектор праці Солодуха В. Ю. склала акт про неможливість проведення заходу державного контролю у зв`язку з відсутністю уповноваженої особи за місцезнаходженням товариства.   
23.07.2021 року начальник Управління Держпраці Міцевський А. П. наклав на ТзОВ «СК САБСОІЛ» штраф у розмірі 60 000,00 грн. за порушення законодавства про працю та зайнятість населення згідно постанови № ВЛ 181/550/НП/ПД/АВ ТД-ФС.
Позивач стверджує, що жоден із вищезазначених документів не був вручений директору ТзОВ «СК САБСОІЛ» чи уповноваженій ним особі, тому вважає спірну постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, просив адміністративний позов задовольнити повністю.
Рішенням  Волинського окружного адміністративного суду від 06.01.2022 року  в задоволені адміністративного позову відмовлено повністю. 
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції  позивачем подано апеляційну скаргу. З посиланням на невірне застосування судом першої інстанції норм  матеріального права апелянт просить рішення суду скасувати, та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.  Апеляційна скарга фактично мотивована доводами адміністративного  позову. 
Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4  ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Згідно з п. 3 частини першої  ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.
Пунктом 5 Порядку № 823 визначено підстави для здійснення інспекційних відвідувань. Однією з підстав для проведення інспекційного відвідування суб`єкта господарювання згідно з підпунктом 8 пункту 5 Порядку № 823 є доручення Прем`єр-міністра України. 
12.03.2021 року на адресу Управління надійшло окреме доручення т.в.о. Голови Державної служби України з питань праці В. Сажієнка № Д-124/1/5.3-21 з додатком - дорученням Прем`єр-міністра України від 11.03.2021 року №10033/1/1-21.
Керуючись вимогами пп. 8 п. 5 Порядку №823, наказом начальника Управління № 101-і від 17.03.2021 року було призначено інспекційне відвідування у ТзОВ «СК САБСОІЛ».
Відповідно до направлення на інспекційне відвідування від 17.03.2021 року № 101, де вказано тривалість перевірки з 17.03.21 року по 30.03.21 року, головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно- правових актів Солодухою В.Ю. здійснено спробу проведення інспекційного відвідування у ТзОВ «СК САБСОІЛ», за наслідками якої складений акт №ВЛ 181/550/НП від 17.03.2021 про неможливість проведення заходу державного контролю у зв`язку із відсутністю документів, ведення яких передбачено законодавством про працю. Окрім того, 17.03.2021 позивачу направлено вимогу про надання документів № ВЛ181/550/НП/ПД, якою зобов`язано директора ТзОВ «СК САБСОІЛ» в строк до 10 години 00 хвилин 22.03.2021 надати документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування.
24.03.2021 року ТзОВ «СК САБСОІЛ» на виконання вимоги про надання документів № ВЛ181/550/НП/ПД від 17.03.2021 року було надано витребовувані документи.
За результатами інспекційного відвідування (відібраних пояснень працівників ТзОВ «СК САБСОІЛ», отриманих документів з ГУ ДФС у Волинській області) в межах інспекційного відвідування та наданих суб`єктом господарювання документів, ведення яких передбачено законодавством про працю за встановленою формою був складений акт №ВЛ181/550/НП/ПД/АВ від 29.03.2021 року що відповідає вимогам пункту 17 Порядку № 823. В даному акті зафіксовано порушення ч. 1 ст. 21, ч. 3 ст. 24 КЗпП, абзац 1 постановляючої частини Постанови № 413: працівник ОСОБА_5 , 17.03.2021 допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та повідомлення ДПС про прийняття працівника на роботу.
29.03.2021 видано припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 29.03.2021 р. № ВЛ 181/550/НП/ПД/АВ/П.
27.05.2021 начальник Управління Держпраці видав наказ від № 205-і «Про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування», згідно якого інспектор праці Солодуха В. Ю. була направлена у ТзОВ «СК САБСОІЛ» для проведення інспекційного відвідування з метою здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань перевірки виконання вимог припису. Окрім того, в цей же день начальник Управління Держпраці у Волинській області видав інспектору праці Солодусі В. Ю. направлення № 205 на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування з 31.05.2021 року по 04.06.2021 року.
03.06.2021 року інспектор праці Солодуха В. Ю. склала акт про неможливість проведення заходу державного контролю у зв`язку з відсутністю уповноваженої особи за місцезнаходженням товариства.
23.07.2021 року начальник Управління Держпраці у Волинській області      Міцевський А. П. наклав на ТзОВ «СК САБСОІЛ» штраф у розмірі 60 000,00 грн. за порушення законодавства про працю та зайнятість населення згідно постанови № ВЛ 181/550/НП/ПД/АВ ТД-ФС.
Не погоджуючись із прийняттям вищевказаної постанови, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Відмовляючи у задоволені позовних вимог  суд першої інстанції виходив  з тих підстав, що  долучені до матеріалів справи документи підтверджують факт допуску ТзОВ «СК «САБСОІЛ» до роботи, без укладення трудового договору та повідомлення органів ДФС ОСОБА_5 , чим порушено вимоги статті 24 КЗпП України.
Відтак, на думку суду першої інстанції  щодо ТзОВ «СК САБСОІЛ» правомірно складено за результатами інспекційного відвідування акт №ВЛ181/550/НП/ПД/АВ від 29.03.2021, на підставі якого 29.03.2021 видано припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 29.03.2021 р. № ВЛ 181/550/НП/ПД/АВ/П та винесено постанову №ВЛ 181/550/НП/ПД/АВ ТД-ФС від 23.07.2021 про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, а тому нема підстав для скасування зазначеної постанови.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст. 3 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.
Згідно із ст. 4 КЗпП України законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.
Статтею 259 КЗпП України передбачено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 1 ст. 265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.
Згідно із абз. 7 ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.
Абзацом 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України передбачено відповідальність юридичних та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, у вигляді штрафу в разі вчинення дій, передбачених абзацом сьомим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у шістнадцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.
Відповідно до ч. 4 ст. 265 КЗпП України штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно із п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Відповідно до п. 2 Положення Управління Держпраці у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами Міністра соціальної політики, іншими актами законодавства України, а також цим Положенням.
Згідно із пп. 5 п. 4 Положення Управління Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у том у числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.
Також, конвенціями Міжнародної організації праці (далі - МОП), ратифікованих Законами України «Про ратифікацію Конвенції міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі» від 08 вересня 2004 року № 1985-IV «Про ратифікацію Конвенції міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві» від 8 вересня 2004 року № 1986- IV визначені повноваження, права та обов`язки державних інспекторів Держпраці та територіальних державних управлінь визначені.
Статтею 16 Конвенції № 81 передбачено, що інспекція на підприємствах проводиться так часто і так ретельно, як це потрібно для забезпечення ефективного застосування відповідних законодавчих положень.
Відповідно до ч. 1, ч. 4, ч. 5 ст. 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року № 877-V (надалі - Закон № 877-V) дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Згідно із ч. 1 ст. 3 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами, зокрема: об`єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), неприпустимості проведення перевірок суб`єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами, а також невідворотності відповідальності осіб за подання таких заяв; презумпції правомірності діяльності суб`єкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків суб`єкта господарювання та/або повноважень органу державного нагляду (контролю); орієнтованості державного нагляду (контролю) на запобігання правопорушенням у сфері господарської діяльності.
За приписами ч. 1 ст. 4 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.7 Закону № 877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.
У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються, зокрема, місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід.
Згідно із ч. 5 ст. 7 Закону № 877-V перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).
Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб`єкта господарювання.
Суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили документів, передбачених цією статтею.
Аналогічні приписи містяться в ст. 11 Закону № 877-V, відповідно до якої суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний, окрім іншого, допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом.
Оскільки позивачем було допущено посадову особу відповідача (інспектора праці Солодуху В.Ю.) до проведення інспекційного відвідування то посилання позивача на порушення порядку призначення та проведення інспекційного відвідування є необґрунтованими.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 823 «Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю», затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок № 823), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 року № 1985- IV, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 року № 1986-IV, та Законом України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Згідно із п. 2 Порядку № 823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.
Заходи контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються інспекторами праці виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, дотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад) у формі, визначеній абзацом першим цього пункту.
Підпунктом 3 п. 5 Порядку № 823 передбачено, що підставами для здійснення інспекційних відвідувань є рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.
Відповідно до п. 8 Порядку № 823 під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, перед підписанням акта інспекційного відвідування надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та внести запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності).
Згідно із п. 11 Порядку № 823 вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, пояснень, доступу до всіх видів приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.
Пунктом 14 Порядку № 823 встановлено, що у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування, зокрема ненадання на письмову вимогу інспектора праці інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 10 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, перевищення строків проведення інспекційного відвідування, визначених пунктом 9 цього Порядку, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування із зазначенням відповідних підстав, який у разі можливості підписується об`єктом відвідування або іншою уповноваженою ним особою.
Відповідно до п. 15 Порядку № 823 копія акта, зазначеного у пункті 14 цього Порядку № 823, надсилається органам, яким підпорядкований об`єкт відвідування (за наявності), для вжиття заходів з усунення перешкод і забезпечення присутності об`єкта відвідування за своїм місцезнаходженням.
Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою ст. 265 КЗпП України та ч.ч. 2-7 ст. 53 Закону України «Про зайнятість населення» (далі - штрафи) визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509 (далі - Порядок № 509).
Відповідно до п. 2 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).
Штрафи накладаються на підставі, зокрема, акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування.
Згідно із п. 3 Порядку № 509 справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.
Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
Пунктом 4 Порядку № 509 передбачено, що під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.
За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.
Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітики, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.
Відповідно до п. 10 Порядку № 509 постанова про накладення штрафу може бути оскаржена у судовому порядку.
Аналізуючи вищенаведені норми права, колегія суддів зазначає, що інспекційне відвідування є формою державного нагляду за додержанням законодавства про працю, яке відноситься до повноважень відповідача, та яке проводиться на підставі наказу та направлення. У разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (зокрема ненадання на письмову вимогу інспектора праці інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування, копія якого надсилається органам, яким підпорядкований об`єкт відвідування (за наявності), для вжиття заходів з усунення перешкод і забезпечення присутності об`єкта відвідування за своїм місцезнаходженням.
Постановою, що оскаржується, ТзОВ «СК САБСОІЛ» притягнуто до відповідальності за порушення вимог частини третьої    статті 24 КЗпП України.
Частинами 1-3    статті 24 КЗпП України    передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи /часина друга/.
Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України /частина третя/.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 №413 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу»    визначено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів: засобами електронного зв`язку з використанням електронного цифрового підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронного підпису; на паперових носіях разом з копією в електронній формі; на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із п`ятьма особами.
Інформація, що міститься у повідомленні про прийняття працівника на роботу, вноситься до реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб відповідно до    Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Частиною першою    статті 265 КЗпП України    передбачено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.
Згідно з абзацом 2 частини другої    статті 265 КЗпП України    юридичні та    фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю,    несуть відповідальність    у вигляді штрафу в разі:    фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої    законом    на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.
Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою    статті 265 КЗпП України    та частинами другою - сьомою    статті 53 Закону України «Про зайнятість населення», визначено Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого    постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509    (далі - Порядок № 509).
Судом встановлено, що на підставі наказу Управління Держпраці у Волинській області від 17.03.2021 № 101-і та направлення на проведення заходу державного контролю від  17.03.2021  № 101 головним державним інспектором Солодухою В.Ю.    проведено інспекційне відвідування ТзОВ «СК САБСОІЛ»,  за адресою: вул. Лідавська, 2 м. Луцьк.
Разом з тим, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що    ТзОВ «СК САБСОІЛ»  здійснює підприємницьку діяльність    ( зокрема, роздрібна торгівля пальним).
Факт допуску ТзОВ «СК «САБСОІЛ» до роботи без укладення трудового договору та повідомлення органів ДФС ОСОБА_5 підтверджується наступними документами: актом інспекційного відвідування від 29.03.2021 року №ВЛ181/550/НГШД/АВ, складеним та підписаним головним державним інспектором праці Солодухою В.Ю., в якому зафіксовано наявність в діях ТзОВ «СК «САБСОІЛ» порушення вимог частини 3 статті 24 КЗпП України (зараз частини 4). Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладену у постанові від 11.04.2018 р. у справі № 816/1155/16 та від 20.02.2020 р. у справі № 806/2143/18, акт перевірки є носієм доказової інформації; усним поясненням ОСОБА_5 від 17.03.2021 р., відібраними інспектором праці Солодухою В.Ю. та зафіксованими в акті від 29.03.2021 року №ВЛ181/550/НП/ПД/АВ, згідно з яким він ( ОСОБА_5 ) 17.03.2021 року прийшов ТзОВ «СК «САБСРІЛ». Працівник, який був на місці, кілька разів йому показав як здійснювати заправку автомобілів, і він сам ( ОСОБА_5 ) почав заправляти автомобілі, які приїздили на територію ТзОВ «СК «САБСОІЛ»;  протоколом допиту свідка від 17.03.2021 року, згідно з яким він ( ОСОБА_5 ) 17.03.2021 року близько 09.00 год. прибув на АЗС позивача, де здійснює свою господарську діяльність ТзОВ «СК «САБСОІЛ». Працівник позивача ( ОСОБА_6 ), який вже тривалий час працює на цій АЗС показав як користуватись паливно-розливними колонками. Після чого   ОСОБА_5 почав вже самостійно заправляти транспортні засоби, які приїжджали на АЗС; відсутністю трудового договору між ТзОВ «СК «Сабсоіл» та ОСОБА_5 .  
Оцінюючи наведені скаржником доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Відповідно до  статті 316 КАС  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями  308,  311,  315-316,  321,  322,  325,  328,  329 КАС  суд,-
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СК «САБСОІЛ»  залишити без задоволення, а рішення Волинського  окружного адміністративного суду  від 06 січня 2022 року у справі № 140/11686/21 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої  статті 328 КАС. 

Головуючий суддя	 	О. І. Довга 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	І. І. Запотічний