Дата документу  Справа № 317/3262/21 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний № 317/3262/21 Головуючий в 1 інст. Нікітін В.В.
Провадження №33/807/21/22                                                  Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року                          місто Запоріжжя
Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності -  ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Івлєва М.М., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1  за апеляційною скаргою захисника останнього адвоката Івлєва М.М. на постанову Запорізького районного суду Запорізької області 11 жовтня 2021 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, проживає за адресою:  АДРЕСА_1 . Посвідчення водія  НОМЕР_1  від 26 лютого 2019, визнано винниму скоєні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України, та накладено адміністративне стягнення: у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн 00 коп. (сімнадцять тисяч грн. 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири грн 00 коп.).

Згідно з постановою суду, 18 вересня 2021 року о 07 год. 00 хв.  ОСОБА_1  на 301 км а/д М-18 Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта керував автомобілем ГАЗ 33021 д.н.з.  НОМЕР_2  з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук). Від огляду на місці зупинки за допомогою алкотестера Драгер та від проходження медичного огляду в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1  відмовився.  ОСОБА_1  порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник - адвокат Івлєв М.М. просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову суду, справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом першої інстанції розглянуто справу за відсутності ОСОБА_1 та винесено незаконне рішення щодо притягнення останнього до адміністративної відповідальності.
Вважає, що постанова суду є необґрунтованою у зв`язку з неповнотою судового розгляду та порушенням права на справедливий судовий захист.
На думку апелянта, суд не звернув увагу на грубі порушення, допущені працівниками поліції під час складання протоколу. В присутності водія протокол у двох примірниках не складався та правопорушнику не видавалась його копія, що позбавило останнього можливості зрозуміти суть та підстави притягненні його до адміністративної відповідальності.
У фабулі протоколу суть правопорушення повністю не розкрита та точно не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ч.1 ст.130 КУпАП.
В матеріалах справи відсутні прямі докази відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та передачі керування тверезому водію.
Крім того, в протоколі не вказано засобів відеозапису. Зі слів ОСОБА_1 , його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння зафіксована на телефон.
Разом з тим відеозаписом не зафіксовано всього порядку оформлення матеріалів справи.

Заявлене захисником - адвокатом Івлєвим М.М. клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки судом розглянуто справу за відсутності ОСОБА_1 , відомості про отримання останнім постанови суду протягом строку на апеляційне оскарження в матеріалах справи відсутні, з матеріалами справи захисник ознайомився 22 жовтня 2021 року, тобто після закінчення строку на апеляційне. Виходячи з того, що доводи апелянта щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження є переконливими, виходячи з принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні (ст.8 Конституції України), задля забезпечення особі, що притягається до адміністративної відповідальності, можливості реалізувати свої процесуальні права, подана апеляційна скарга підлягає розгляду. 

Заслухавши захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  - адвоката Івлєва М.М.; ОСОБА_1., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.
Висновки суду щодо наявності в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1  судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Суд дійшов правильного висновку про те, що винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена відомостями, що містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 252844 від 18 вересня 2021 року складеного щодо  ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП;
- в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, огляд не проводився, відмовився під відеозапис;
- в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
- відеозаписом події, що міститься на CD-диску.
Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті поліцейського СРПП ВП №6 ст. сержанта поліції Щеглова Д., в якому зазначено, що 18 вересня 2021 року о 07-00 було зупинено автомобіль на а/д М-18 Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта ГАЗ 33021 д/н НОМЕР_2 під керуванням гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає АДРЕСА_1 , за порушення ПДР п.2.3в ч.5 ст.121 КУпАП, а також були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: почервоніння очей, тремтіння рук, запах алкоголю з порожнини рота. Водій ОСОБА_1 від проходження огляду в медичному закладі у встановленому порядку на стан алкогольного сп`яніння відмовився, а також від продуття алкотестера Драгер на місці зупинки теж відмовився. На водія ОСОБА_1 було складено адмін. протокол ААБ 252844 за ст.130 КУпАП.
Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є допустимими.
В суді першої інстанції ОСОБА_1 участі не брав.
При апеляційному розгляді ОСОБА_1 підтвердив, що він був зупинений працівниками поліції, які йому повідомили, що в нього червоні очі. Після перегляду відеозапису підтвердив, що на відео зафіксовано його та те, що він відмовився пройти огляд на стан сп`яніння. Причиною відмови від проходження огляду було те, що він не міг лишити завантажений автомобіль, про що наголошував працівникам поліції. Проте, це не відображено в протоколі.
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Івлєв М.М. під час апеляційного розгляду підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі. Наполягав на процесуальних порушеннях при оформленні матеріалів працівниками поліції та суду під час розгляду справи. Зазначив, що від подальшого витребування доказів та інформації з відділу поліції сторона захисту відмовляється.

Разом з цим, при дослідженні матеріалів справи, в т.ч. при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.
Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується матеріалами справи, а також не заперечується останнім.
Наявний в матеріалах справи відеозапис узгоджується з іншими доказами.
Те, що в протоколі не зазначено технічний засіб, за допомогою якого здійснювався відеозапис, само по собі не тягне за собою визнання цього запису недопустимим доказом, з огляду і на те, що ніким не заперечується того факту, що обставини, які зафіксовані цим записом, мали місце.
Отже, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений правомірно, з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу. Суть правопорушення в протоколі сформульована належним чином та відповідає зазначеній кваліфікації, а доводи сторони захисту про протилежне є безпідставними. 
У протоколі ОСОБА_1 зробив власноручний запис про те, що з порушенням він згоден. 
Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.
Порушення працівниками поліції вимог ст.266 КУпАП, як про це зазначає апелянт, з матеріалів справи теж не убачається. 
Так, підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 (в подальшому Інструкція). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Наведене дає підстави стверджувати те, що в ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`ягніння, підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду. Лише при наявності усіх зазначених обставин поліцейських може складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, вчинене у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Суддя ухвалює рішення про притягнення особи до відповідальності у випадку наявності доказів, які доводять кожну із обставин, що в своїй сукупності утворюють об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення.
Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Відсутність в матеріалах справи відомостей про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом вказаного факту теж не спростовує і не свідчить про безпідставне притягнення останнього до адміністративної відповідальності. 
Стосовно доводів сторони захисту про розгляд справи судом першої інстанції за відсутності ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.10).
З клопотаннями про відкладення розгляду справи ОСОБА_1 не звертався, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість розглядати справу у його відсутність.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи та надав цим доказам правильну оцінку.
Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою, а доводи апелянта про протилежне спростовуються змістом самої постанови. 
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:
апеляційну скаргу адвоката Івлєва М.М. залишити без задоволення.
Постанову Запорізького районного суду Запорізької області 11 жовтня 2021 року стосовно  ОСОБА_1  за ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду                                         С.В. Дадашева