ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2022 року          м.Дніпро         Справа №  908/2223/21
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Чус О.В. - (доповідача),
судді: Кощеєв І.М., Орєшкіна Е.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства “Агропромислова компанія”    на рішення Господарського суду Запорізької    області від 01.12.2021 (повне рішення складено 09.12.2021 суддя Мірошниченко М.В.) у справі № 908/2223/21
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Вознесенка-Агро” (72360, Запорізька область, Мелітопольський район, с. Вознесенка, вул. Польова, буд. 141) 
до відповідача: Приватного акціонерного товариства “Агропромислова компанія” (72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Героїв України, буд. 175)

ВСТАНОВИВ:
В липні 2021  року до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Вознесенка-Агро» до Приватного акціонерного товариства «Агропромислова компанія» про стягнення загальної суми боргу з урахуванням 3% річних за договором поставки № 01/12 від 01.12.2020 у розмірі 255586,44 грн., з яких: 254469,76 грн. - заборгованість за договором, 1066,68 грн. - 3% річних.
Позов обґрунтований ст. ст. 15, 525-527, 625, 692 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 222, 265 Господарського кодексу України.
Рішенням    Господарського суду Запорізької області від 01.12.2021у справі                      № 908/2223/21  позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства “Агропромислова компанія” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Вознесенка-Агро”основний борг у сумі 174   469,76 грн. (сто сімдесят чотири тисячі чотириста шістдесят дев`ять грн. 76 коп.), 3% річних у сумі 1062,57 грн. (одна тисяча шістдесят дві грн. 57 коп.) та    витрати на оплату судового збору в сумі 2632,99 грн. (дві тисячі шістсот тридцять дві грн. 99 коп.).  Відмовлено у стягненні основного боргу в сумі 10000,00 грн. та 3% річних у сумі  4,11 грн.    Витрати на оплату судового збору в сумі 150,06 грн. покладено на позивача.    Закрито провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 70000,00 грн.
Задовольняючи частково позовні вимоги, господарський суд першої інстанції      виходив з того, що відповідачем було неналежно виконано зобов`язання за договором поставки №01/12 від 01.12.2020 , а тому   сума основного боргу підлягає стягненню у розмірі 174   469,76 грн. разом з нарахованими      на цю суму      відсотками річних у розмірі 1062,57 грн. за    порушення виконання грошового зобов`язання.
          Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Приватне акціонерне товариство “Агропромислова компанія” звернулось до Центрального апеляційного господарського суду    із апеляційною скаргою,    в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині розподілу судових витрат у вигляді судового збору    в розмірі 2   263,99 грн. та прийняти нове рішення в цій частині.
Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Відзиву на апеляційну скаргу позивачем не надано.      Згідно ч.3 ст.263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2022 у справі № 908/2223/21 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя           Чус О.В., судді Орєшкіна Е.В., Подобєд І.М.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.01.2022       апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства “Агропромислова компанія”    на рішення Господарського суду Запорізької             області від 01.12.2021       у справі № 908/2223/21 - залишено без руху, надавши апелянту строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків, а саме надання доказів направлення копії апеляційної скарги позивачу.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.04.2022 у справі № 908/2223/21 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя       Чус О.В., судді Орєшкіна Е.В., Кощеєв І.М.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.04.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою       Приватного акціонерного товариства “Агропромислова компанія” на рішення Господарського суду Запорізької області від 01.12.2021 у справі № 908/2223/21. Визначено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.
             Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.07.2022 відмовлено Приватному акціонерному товариству “Агропромислова компанія” у задоволенні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.
          Як вбачається з матеріалів справи, 01.12.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю «Вознесенка-Агро» (постачальник, позивач) та Приватним акціонерним товариством «Агропромислова компанія» (покупець відповідач) укладено договір поставки № 01/12 (далі - договір), згідно з п. 1.1 якого постачальник передає, а покупець приймає та оплачує товар на умовах даного договору.
У пунктах 2.1 - 2.7 договору визначено найменування товару: ячмінь. Умови поставки товару: транспортом постачальника. Кількість товару: 120 тон. Ціна товару: 7400,00 грн. з ПДВ, без ПДВ - 6166,67 грн. Загальна сума товару з ПДВ: 888000,00 грн. Строком поставки сторони погодили вважати дату в товарній накладній. Умови та форма оплати - сума за товар перераховується на розрахунковий рахунок постачальника з відстрочкою платежу 14 банківських днів з моменту поставки.
Пунктом 5.1 договору встановлено, що договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.
На виконання договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 914092,90 грн., що підтверджується:
- видатковою накладною №РН-0000011 від 04.01.2021 на суму 161468,09 грн. та товарно-транспортною накладною №01 від 04.01.2021;
- видатковою накладною №РН-0000045 від 04.01.2021 на суму 79624,04 грн. та товарно-транспортною накладною №04 від 04.01.2021;
- видатковою накладною №РН-0000072 від 18.01.2021 на суму 79920,05 грн. та товарно-транспортною накладною №02 від 18.01.2021;
- видатковою накладною №РН-0000119 від 05.02.2021 на суму 101824,06 грн. та товарно-транспортною накладною №03 від 05.02.2021;
- видатковою накладною №РН-0000209 від 03.03.2021 на суму 97295,25 грн. та товарно-транспортною накладною №05 від 03.03.2021;
- видатковою накладною №РН-0000386 від 16.04.2021 на суму 79579,64 грн. та товарно-транспортною накладною №06 від 16.04.2021;
- видатковою накладною №РН-0000580 від 17.05.2021 на суму 314381,77 грн. та товарно-транспортними накладними №07, №07а, 08, 09 від 17.05.2021.
08.06.2021 позивач звернувся до відповідача з досудовою вимогою про стягнення заборгованості в сумі 334469,76 грн., до якої було додано акт звірки взаєморозрахунків. В акті звірки зазначено про здійснені відповідачем оплати товару на суму 579623,14 грн. за період з 04.01.2021 по 02.06.2021 та визначено сальдо на користь позивача станом на 02.06.2021 в розмірі 334469,76 грн. Претензію отримано відповідачем 11.06.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Відповідач не надав відповіді на претензію.
Згідно з доданим до позовної заяви актом звірки взаєморозрахунків за період 01.01.2021 по 23.07.2021, складеним позивачем в одноособовому порядку, відповідачем були здійснені часткові оплати боргу в період з 15.06.2021 по 15.07.2021 на загальну суму 80000,00 грн. З урахуванням цього станом на 23.07.2021 позивач визначив суму заборгованості в розмірі 254469,76 грн.
На підставі вказаних обставин позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача основного боргу за договором поставки № 01/12 від 01.12.2020 у розмірі 254469,76 грн. та 1066,68 грн. 3% річних.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог частин 1, 2, 5      статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Відповідно до положень ст.ст. 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Матеріалами справи встановлено, що спірні правовідносини врегульовані договором поставки № 01/12 від 01.12.2020.
За приписами статей   11,   509,   525,   526,   530 Цивільного кодексу України   та статей   174,   193 Господарського кодексу України, в силу яких договір є підставою виникнення зобов`язань, які повинні виконуватись належним чином і в установлений законом строк. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Згідно зі   статті 629 Цивільного кодексу України   договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Оскаржуваним рішенням встановлено, що позивачем пред`явлено до стягнення суму боргу в розмірі 254469,76 грн. з урахуванням платежів, здійснених відповідачем станом на 23.07.2021, що вбачається з наданого позивачем акту звірки взаємних розрахунків. При цьому останній платіж, який врахований позивачем при поданні позову, - за 15.07.2021 на суму 10000,00 грн. Позовну заяву подано 28.07.2021.
Відповідач надав до матеріалів справи платіжне доручення №4057 від 23.07.2021 на суму 10000,00 грн., яке проведено банком 23.07.2021.
Отже, на момент подачі позову сума основного боргу становила 244469,76 грн. Позовні вимоги на суму 10000,00 пред`явлені необґрунтовано.
Після подачі позову відповідач оплатив заборгованість на загальну суму 70000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями:
-   №4775 від 20.08.2021 на суму 20000,00 грн.;
-№5126 від 03.09.2021 на суму 10000,00 грн.;
-№5294 від 10.09.2021 на суму 10000,00 грн.;
-№5451 від 17.09.2021 на суму 10000,00 грн.;
-№5616 від 24.09.2021 на суму 10000,00 грн.;
-№6017 від 13.10.2021 на суму 10000,00 грн.
В акті звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2021 по 26.10.2021 сторони підтвердили вказані оплати та визначили, що заборгованість за поставлений товар складає 174469,76 грн.
Таким чином, предмет спору в частині сплати основного боргу в сумі 70000,00 грн. відсутній, залишок заборгованості складає 174469,76 грн.
Відповідач не надав доказів оплати заборгованості в сумі 174469,76 грн.
За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу задоволено частково   в сумі 174469,76 грн. У стягненні основного боргу в сумі 10000,00 грн. суд відмовив, оскільки дані вимоги пред`явлені необґрунтовано. 
Провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 70000,00 грн. закрито на підставі п. 2 ч. 1   ст. 231 ГПК України   у зв`язку з відсутністю предмета спору. 
В частині вимог про стягнення основного боргу в сумі 70000,00 грн. сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1050,74 грн. підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України на підставі п. 5 ч. 1   ст. 7 Закону України «Про судовий збір»   у разі звернення позивача до суду з відповідним клопотанням.
На суму заборгованості 254469,765 грн. позивач нарахував 3% річних за 51 день прострочення станом на 27.07.2021 в розмірі 1066,68 грн.
Суд здійснив перерахунок 3% річних з урахуванням здійсненої відповідачем оплати за 23.07.2021 в сумі 10000,00 грн., яка не була врахована позивачем при поданні позову, в межах заявленого позивачем періоду розрахунку 3% річних (51 день станом на 27.07.2021).
За розрахунком суду 3% річних склали:
- від суми боргу 254469,76 грн. за період з 07.06.2021 по 22.07.2021 (46 днів) - 962,10 грн.;
- від суми боргу 244,76 грн. за період з 23.07.2021 п 27.07.2021 (5 днів) - 100,47 грн.
Всього за розрахунком суду з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних у розмірі 1062,57 грн. У стягненні 3% річних у сумі 4,11 грн. суд відмовив, скільки вони нараховані необґрунтовано.
Таким чином, позивні вимоги задоволені судом частково.
Відповідно до ч. 1   ст. 129 ГПК України   витрати на оплату судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог: в сумі 2632,99 грн. - на відповідача, в сумі 150,06 грн. - на позивача.
Рішення суду переглядається лише в частині витрат на оплату судового збору у сумі 2632,99, які покладено на відповідача, відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України.
З огляду на встановлені обставини, за наслідками розгляду  даної справи  рішенням суду було вирішено питання щодо розподілу витрат зі сплати судового збору, з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог стягнуто суму 2632,99 грн. витрат зі сплати судового збору. 
Звертаючись з апеляційною скаргою, апелянт не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів порушення ним норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права, як необхідної передумови для скасування прийнятого ним рішення.
Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги та вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.
Відповідно до   ст.129 ГПК України   судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладаються на скаржника. 
Керуючись ст.ст.      129,      240,      269-270,      275,      276,      281-282,      284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства “Агропромислова компанія”    на рішення Господарського суду Запорізької    області від 01.12.2021 у справі № 908/2223/21  залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Запорізької    області від 01.12.2021 у справі № 908/2223/21 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                                         О.В. Чус

Суддя                                                                                   І.М. Кощеєв

Суддя                                                                                    Е.В. Орєшкіна