Ухвала    
03 травня 2022 року
м. Київ
справа № 761/39158/18
провадження № 61-20692ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Хопти С. Ф. розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 28 січня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 вересня 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2021 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку 
товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія») подало касаційну скаргу на рішення Святошинського районного суду м. Києва 
від 28 січня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду 
від 29 вересня 2021 року.
Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2021 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме - заявнику необхідно було зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу, надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону та надати докази поважності причин пропуску строку касаційного оскарження.
На виконання вказаної ухвали заявник надіслав уточнену редакцію касаційної скарги, проте вимоги, зазначені в ухвалі Верховного Суду 
від 23 грудня 2021 року, не виконані, оскільки заявником не зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, не сплачено судовий збір у встановленому розмірі та не надано докази для поновлення строку касаційного оскарження.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої 
статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
Посилання заявника на неврахування судами першої та апеляційної інстанцій
при ухваленні оскаржуваних судових рішень роз`яснень, які містяться
у постанові Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», не є передбаченою пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставою касаційного оскарження судового рішення.
Також зазначено про порушення судами норм процесуального права, оскільки суди не дослідили зібрані у справі докази (за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 ЦПК України (пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України).
ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» при формальному посиланні на пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України не врахувала, що ця підстава для касаційного оскарження судового рішення застосовується лише за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої 
статті 389 цього Кодексу. 
При цьому ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» не зазначило підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 
частини другої статті 389 цього Кодексу, із відповідним обґрунтуванням.
Разом з цим, на виконання вимог ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» подало платіжне доручення № 492 від 10 січня 2022 року про сплату судового збору у розмірі 1 362 грн, що свідчить про те, що недоліки касаційної скарги у повній мірі заявником не усунуто (сплачено судовий збір у меншому розмірі). Заявник не виконав вимоги вищевказаних ухвал суду касаційної інстанції щодо сплати судового збору у розмірі 2 819, 20 грн.
Отже, недоліки касаційної скарги заявником у повній мірі не усунуто.
Також заявнику необхідно було надати докази поважності причин пропуску строку касаційного оскарження з відповідними доказами.
Заявник вказав, що копію постанови Київського апеляційного суду 
від 29 вересня 2021 року було отримано в приміщенні суду апеляційної інстанції 16 листопада 2021 року. 
Залишаючи без руху касаційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», в ухвалі від 23 грудня 2021 року Верховний Суд зазначив, що заявник не надав будь-яких належних та допустимих доказів, що підтверджують отримання постанови апеляційного суду.
Повторно заявляючи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, заявник таких доказів не надав. 
Крім того, Верховний Суд зазначає, що ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було обізнане про розгляд справи апеляційним судом, оскільки апеляційна скарга була подана саме ним, а згідно з частиною першою 
статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постанова Київського апеляційного суду від 29 вересня 2021 року була зареєстрована 05 жовтня 2021 року, а оприлюднена - 06 жовтня 2021 року.
За таких обставин, з 06 жовтня 2021 року заявник мав можливість ознайомитись з повним текстом судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, однак подав касаційну скаргу з пропуском строку на касаційне оскарження.
Отже, сам по собі факт отримання заявником оскаржуваної постанови після спливу двох місяців з дня її виготовлення та оприлюднення, за відсутності даних про недотримання апеляційним судом вимог процесуального закону щодо порядку видачі і направлення копії оскаржуваного судового рішення не може бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки не свідчить про об`єктивні перешкоди подати касаційну скаргу у передбачений законом строк.
У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Заявнику було запропоновано навести інші поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження, яким судом касаційної інстанції ще не надавалася правова оцінка, однак їх в клопотанні не зазначено. 
Вказана процесуальна поведінка ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» не демонструє добросовісність використання своїх процесуальних прав і готовність брати участь у справі на всіх етапах її розгляду.
Інших заяв станом на 03 травня 2022 року від ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» не надходило.
Отже вимоги ухвали Верховного Суду від 23 грудня 2021 року, в яких, зокрема, роз`яснено положення статей 389, 392 ЦПК України, заявником не виконані. 
У пункті 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України передбачено, 
що касаційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Ураховуючи те, що касаційна скарга та уточнення до неї не містять підстав касаційного оскарження, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, не надано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому розмірі, та не надано доказів поважності причин пропуску строку касаційного оскарження, станом на 03 травня 2022 року ухвала Верховного Суду від 23 грудня 2021 року заявником не виконана, що перешкоджає Верховному Суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження, а тому касаційна скарга ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» підлягає визнанню неподаною та поверненню.
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 
ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на рішення Святошинського районного суду 
м. Києва від 28 січня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора вважати неподаною та повернути заявнику.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                   С. Ф. Хопта