П О С Т А Н О В А
іменем  України 
19 квітня 2022 року 	 	справа 280/3842/21	

                    Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:
                              головуючий суддя  Суховаров А.В. 
                                    судді  Ясенова Т.І., Головко О.В.,     
                                        при секретарі  Замковій А.О. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.07.2021 (суддя Максименко Л.Я.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про виплату одноразової грошової допомоги та компенсації за невикористані дні відпустки при звільненні

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 12.05.2021 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:
    - визнати протиправними дії щодо невиплати одноразової допомоги при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за наявності вислуги більше 10 років та зобов`язати виплатити таку допомогу;
    - визнати протиправними дії щодо невиплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015 – 2018 роки виходячи з грошового забезпечення на день звільнення 21.06.2018 та зобов`язати виплатити таку компенсацію (ас1,17).  

У відзиві на позовну заяву військова частина зазначила, що позивач проходив військову службу за контрактом в особливий період. У відповідності до пункту 19 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», надання додаткових відпусток в цей період припинено. У відповідності до пункту 2 розділу ХХХІІ Порядку виплату грошового забезпечення військовослужбовцям збройних сил України та деяким іншим особам, затвердженому Наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, одноразова допомога при звільненні в зв`язку з закінченням строку контракту виплачується за наявності вислуги 10 календарних років і більше. Календарна вислуга років позивача є меншою 10 років та складає 9 років 11 місяців 2 дні (ас23). 

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30.07.2021 позов задоволений (ас37).

В апеляційній скарзі військова частина просить рішення суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилаються на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги що законодавством не передбачена виплата компенсації за не використані дні відпустки учасниками бойових дій та що позивач не має необхідної календарної вислуги років для отримання грошової допомоги при звільненні (ас39).  

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:

Командиром Військової частини НОМЕР_1 прийняти наказ №67 від 16.04.2018 (по особовому складу) про припинення контракту про проходження військової служби з капітаном ОСОБА_1 командиром 2 зенітної ракетної батареї 1 зенітного ракетного дивізіону в зв`язку із закінченням контракту.
Командиром Військової частини НОМЕР_1 прийняти наказ №127 від 21.06.2018 (по стройовій частині) про виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу. Календарна вислуга років у збройних силах складає 9 років 11 місяців 2 дні (ас12).
Військовою частиною НОМЕР_1 позивачу видана довідка №345 від 07.05.2021 що його пільгова вислуга років в збройних силах складає 5 років 11 місяців 8 днів (ас13).     

Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. В разі звільнення з військової служби за віком, в зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, в зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, на підставах, визначених пунктом 1 частини 2 статті 36 Закону України «Про розвідку», а також в зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину віком до 18 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше. 
Відповідно до абзацу 4 частини 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», виплата військовослужбовцям зазначеної в цьому пункті одноразової грошової допомоги при звільненні їх з військової служби здійснюється Міністерством оборони України, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами за рахунок коштів державного бюджету України, передбачених на їх утримання.
Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», особам рядового, сержантського, старшинського, офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом і звільняються зі служби за станом здоров`я, працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України «Про національну поліцію» проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше 5 років і до 07.11.2015 були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або національній поліції на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України «Про державну службу», а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. В разі звільнення зі служби за віком, в зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, в зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, на підставах, визначених пунктом 1 частини 2 статті 36 Закону України «Про розвідку», а також в зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину віком до 16 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.
Відповідно до частини 4 статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виплата зазначеної в частинах 1, 2 цієї статті одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби особам рядового, сержантського, старшинського, офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро України, Службою судової охорони, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах цивільного захисту, транспорту, виконання кримінальних покарань, пожежної і техногенної безпеки, єдину державну податкову політику, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами, за рахунок коштів державного бюджету України, передбачених на їх утримання.
Відповідно до абзаців 1, 3 пункту 10 Постанови КМУ №393 від 17.07.1992 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби, військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (далі Порядок), військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, які звільняються із служби за віком, в зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Переліченими нормами чітко і однозначно передбачено, що в разі звільнення зі служби військовослужбовця за закінченням строку контракту, за наявності у нього вислуги 10 років і більше, йому має бути виплачена одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. 
Зобов`язуючи військову частину виплатити позивачу одноразової допомогу при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення, суд першої інстанції правильно керувався висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 24.11.2020 у справі №822/3008/17, від 21.04.2021 у справі №380/2427/20, що законодавчі акти не містять положень що право на виплату одноразової допомоги при звільненні виникає за наявності 10 і більше саме календарних років вислуги. Умовою набуття права на виплату одноразової допомоги при звільненні є наявність вислуги 10 і більше років. Позивач має вислугу 15 років 10 місяців 10 днів.  

Відповідно до пункту 12 частини 1 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасникам бойових дій надаються чергові щорічні відпустки у зручний для них час, а також додаткові відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.
Відповідно до абзацу 1 пункту 8 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, додаткові відпустки в зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки надаються відповідно до Закону України «Про відпустки». Інші додаткові відпустки надаються їм на підставах і в порядку, визначених законами України. 
Відповідно до абзацу 1 пункту 14 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються з військової служби, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, в зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, в зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, щорічна основна відпустка надається з розрахунку 1/12 частини тривалості відпустки, на яку вони мають право відповідно до пункту 1 цієї статті за кожний повний місяць служби в році звільнення. При цьому, якщо тривалість відпустки таких військовослужбовців становить більш як 10 календарних днів, їм оплачується вартість проїзду до місця проведення відпустки і назад до місця служби або до обраного місця проживання в межах України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до абзацу 2 пункту 14 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, в зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, в зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, щорічні основні відпустки та додаткові відпустки в рік звільнення надаються на строки, встановлені пунктами 1, 4 цієї статті.
Відповідно до абзацу 3 пункту 14 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», в рік звільнення зазначених в абзацах 1, 2 цього пункту військовослужбовців зі служби в разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.
Відповідно до статті 16-2 Закону України «Про відпустки», учасникам бойових дій, постраждалим учасникам революції гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни, статус яких визначений Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особам, реабілітованим відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років», із числа тих, яких було піддано репресіям у формі позбавлення волі або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу, надається додаткова відпустка із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.

Зобов`язуючи військову частину виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій (ас8) за 2015 – 2018 роки, суд першої інстанції правильно керувався висновками Верховного Суду, викладеними в рішенні від 16.05.2019 та в постанові Великої Палати від 21.08.2019 у зразковій справі №620/4218/18 що припинення в особливий період надання додаткових відпусток не обмежує права учасників бойових дій на отримання грошової компенсації за невикористані дні таких додаткових відпусток.

Окружний суд дійшов обгрунтованого висновку що на час прийняття наказу про виключення позивача зі списків особового кладу, військовою частиною протиправно не виплачена одноразова допомога при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення та компенсація за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015 – 2018 роки 

З урахуванням доводів і заперечень сторін, наданих ними доказів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241-245, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.07.2021 – без змін.

                    Постанова набирає законної сили з 19.04.2022 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               судді                                                                      Т.І. Ясенова 

                               судді                                                                      О.В. Головко