УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

       Справа №285/43/22 Головуючий у 1-й інст. Мозговий В. Б. 
       Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

        07 червня 2022 року суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., за участю секретаря судового засідання Кусковської Т.А., захисника Кобриної Н.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 24 січня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови, 29.12.2021 року, о 01 год. 20 хв., гр. ОСОБА_1 по вул. Соборності в м. Новограді-Волинському керував автомобілем Мазда Premacy, д.н.з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я відмовився. 

На постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Апелянт вважає, що суд не в повній мірі дослідив обставини справи, не надав належної оцінки доказам та прийшов до помилкового висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.
Вказує, що постанова суду не містить жодного аналізу, щодо доводів сторони захисту, окрім того судом безпідставно було відмовлено у допиті свідка - очевидця події та у відкладенні розгляду справи у зв`язку із необхідністю долучення додаткових доказів, зокрема виклику у якості спеціаліста лікаря-травматолога.
Працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення було допущено ряд суттєвих порушень діючого законодавства.
Зазначає, що він інвалід з дитинства, а після складного перелому ноги взагалі не може навіть самостійно (без милиць) ходити, не те щоб керувати транспортним засобом, а тому не міг бути водієм транспортного засобу.
Вказує, що відео долучене до матеріалів справи є неналежним та не допустимим доказом, оскільки в порушення ст. 283 КУпАП не зазначено технічний засіб на який воно здійснювалося.

       Заслухавши пояснення захисника, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Зі змісту п. 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В п. 7 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерство внутрішніх справ України Міністерство охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 визначено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 228556 від 29.12.2021 року; рапортом поліцейського СРПП Новоград - Волинського РВП ст. лейтенанта поліції О. Лібіченко від 29.12.2021 року, копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 946984 від 29.12.2022 року; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції, від учасників дорожнього руху, була отримана інформація, що водій транспортного засобу Мазда Premacy, д.н.з НОМЕР_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Після зупинки транспортного засобу, було встановлено особу водія, ним виявився ОСОБА_1 Посвідчення водія ОСОБА_1 при собі не мав, за що працівниками поліції було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 946984 від 29.12.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Вказана постанова ОСОБА_1 в установленому законом порядку не оскаржена.

Під час спілкування з ОСОБА_1 , працівником поліції виявлено у останнього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота. На місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння та погодився пройти огляд у закладі охорони здоров`я.

З відеозапису здійсненого на нагрудну камеру працівника поліції вбачається, що у закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 погодився на проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер».
Перед початком проходження огляду та під час його проведення ОСОБА_1 медичними працівниками було неодноразово роз`яснено та показано порядок його проходження. Здійснено 10 спроб продування алкотестеру, під час яких було використано 3 мундштуки, однак ОСОБА_1 лише імітував продування, що медичними працівниками та працівниками поліції було обґрунтовано розцінено, як відмова від проходження огляду.

Факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи та були безпосередньо досліджені судом першої інстанції. 
ОСОБА_1 перебував поряд з місцем водія, є власником транспортного засобу, має посвідчення водія. Під час спілкування з працівниками поліції жодного разу не заперечував факт керування транспортним засобом, хоча і має вади здоров`я, самостійно здійснював рух до свого транспортного засобу та фактично визнав факт виконання функцій водія під час складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП де на запитання працівників поліції чому він керує транспортним засобом без посвідчення водія вказував, що його забув.

Доводи апелянта про те, що оптичний диск із відеозаписом є неналежним доказом, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення відсутня інформація про технічний пристрій, яким здійснено відеофіксацію, суд вважає необґрунтованими.
 
Право працівників поліції застосовувати технічні засоби відеозапису під час проведення огляду осіб на стан сп`яніння передбачене ч. 2 ст. 266 КУпАП.
 
Відсутність інформації про номер та серію відеокамери, дати її виробництва, назви, відомостей про особу, яка здійснила упакування диску та її підписи, відомостей про джерело походження відеозапису, відсутність у матеріалах свідоцтва, що стосується технічного приладу "відеокамери" - ніяким чином не спростовує встановлених судом обставин, оскільки долучений до протоколу відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки отриманий у встановленому законом порядку, не містить ознак фальсифікації.

 
Адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП за своїм характером має підвищену суспільну небезпеку, оскільки становить загрозу не лише для безпечного руху транспорту, а й для життя та здоров`я водіїв, учасників дорожнього руху та пішоходів.
На що вказують і положення ч.2 ст.33 КУпАП, згідно яких при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, не враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

При цьому, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП, не містить альтернативних видів та меж адміністративного стягнення. Можливості звільнення від відповідальності через інвалідність не надають, також і інші норми КУпАП, а тому визначена правопорушнику міра відповідальності за вчинене ним порушення за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою, а також відповідає меті стягнення - виховання особи, яка його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст.23 КУпАП.

Даних, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи не має, не надані такі дані і при апеляційному розгляді справи.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає правильними та такими, що обґрунтовані належними та допустимими доказами і будь-яких сумнівів щодо цих доказів не вбачає.

За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

                                               постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 24 січня 2022 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського
 
апеляційного суду                                                         В.В. Ляшук