УХВАЛА
про відкриття касаційного провадження

08 червня 2022 року  
м. Київ
справа №815/5872/16
адміністративне провадження №К/990/12245/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Коваленко Н.В.,
суддів: Стрелець Т.Г., Шарапи В.М., 
перевіривши касаційну скаргу Національного банку України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2022 року у справі за позовом Кредитної спілки «Істок» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про визнання недійсним та скасування розпорядження про застосування заходів впливу,

У С Т А Н О В И В:

В листопаді 2016 року Кредитна спілка «Істок» звернулася до суду з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про визнання недійсним та скасування розпорядження про застосування заходів впливу № 2243 від 08 вересня 2016 року.
Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 09 червня 2021 року касаційну скаргу КС «Істок» задоволено частково. Рішення судів першої та апеляційної інстанції скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В ході нового розгляду даної справи ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року замінено у справі №815/5872/16 відповідача з Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг її правонаступником - Національним банком України.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2021 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2022 року, позов КС «Істок» задоволено.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями, Національний банк України звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить поновити строк на касаційне оскарження. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2022 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, скаржник обґрунтовує тим, що копію постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2022 року надійшла на адресу Національного банку України 31 січня 2022 року, про що свідчать відмітка штемпеля на супровідному листі № 815/5872/16/2804/22 від 25 січня 2022 року, а також роздруківка з трекінгу АТ «Укрпошта». 

Однак, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, яка розпочалась 24 лютого 2022 року, Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» на території України запроваджено воєнний стан, дія якого була в подальшому продовжена відповідними указами.

У зв`язку із неможливістю усіма працівниками Національного банку України виконувати свої трудові функції за місцем знаходження установи та встановленням обмежень працівників до електронних ресурсів Національного банку України з метою економічної безпеки держави, підготовка та подання касаційної скарги були неможливі у строки, визначені частиною першою статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 

Розглянувши клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження та наявність підстав для його поновлення.

Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження на підставі частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розгляд справи у суді першої інстанції відбувався за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до положень пункту 8 статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;  б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

У зв`язку з цим, відповідно до частини першої та четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).

Підставою касаційного оскарження скаржник зазначає пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. Вказану підставу мотивує відсутністю висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме - висновку Верховного Суду  щодо питання застосування пункту 4.11 розділу IV Положення № 2319 стосовно того, чи повинна бути уповноважена особа Нацкомфінпослуг, при підготовці справи про правопорушення, за яке передбачено застосування такого заходу впливу як зобов`язати правопорушника вжити заходів для усунення порушення, перевірити факт своєчасного повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи про правопорушення. Адже, відповідно до даного пункту, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, для такого виду заходу впливу як зобов`язання порушника вжити заходів для усунення порушення, яке й було застосовано до позивача в даному випадку, не вимагалося здійснювати уповноваженою особою Нацкомфінпослуг перевірку своєчасності повідомлення особи, яка притягується до відповідальності, про дату та місце розгляду справи. Це передбачалося в силу вимог пункту 4.12 Положення № 2319 тільки при застосуванні такого заходу впливу як накладення штрафу. 

Відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування пункту 4.12 розділу IV Положення № 2319 стосовно того, чи можливо використовувати дану правову норму, зокрема, яка таку вимогу як необхідність перевірити факт своєчасного повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи про правопорушення - при застосуванні такого заходу впливу як зобов`язання порушника вжити заходів для усунення порушення. Вказане має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

З вищевикладеного Верховний Суд приходить до висновку, що зазначені скаржником аргументи потребують ретельної перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому проаналізувавши підстави на яких подано касаційну скаргу у цій справі, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2021 року.

Наведені доводи вказують на існування обставин, визначених підпунктом «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, які у системному взаємозв`язку із пунктом 3 частини четвертої цієї ж статті, і є підставою для відкриття касаційного провадження.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, відсутні.

Керуючись статтями 328, 329, 330, 334 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1.          Клопотання Національного банку України про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

2. Визнати поважними підстави пропуску та поновити Національному банку України строк на касаційне оскарження постанови постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2022 року.

3.          Витребувати з Одеського окружного адміністративного суду справу № 815/5872/16 справу за позовом Кредитної спілки «Істок» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про визнання недійсним та скасування розпорядження про застосування заходів впливу.

4.          Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

5.          Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не оскаржується.

Суддя-доповідач                                                                                           Н.В. Коваленко

Суддя                                                                                                              Т.Г. Стрелець

Суддя                                                                                                              В.М. Шарапа