ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

03 червня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 160/20509/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Коршуна А.О. (доповідач),
                               суддів:  Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,        
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу	 ОСОБА_1 	
на рішення  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.01.2022р.  у справі №160/20509/21	
за  позовом:	ОСОБА_1 	
до:  про:	Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області  визнання дій та бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,	

ВСТАНОВИВ:

26.10.2021р.   ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гусакова О.Б., за допомогою засобів поштового зв`язку звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі – ГУ ПФУ в Запорізькій області) про визнання дій та бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії /а.с. 1-4/.
Ухвалою Дніпропетровського  окружного адміністративного суду від 02.11.2021р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №160/20509/21 та справа призначена до судового розгляду /а.с. 32/.
Позивач      у адміністративному позові, з урахуванням уточненого позову, з яким звернувся до суду, просив : 
- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови йому у виплаті недоотриманої пенсії, яка належала померлій ОСОБА_2 , за період з 01.08.2016р. по 31.03.2021р. включно;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та сплатити йому недоотриману пенсію, яка належала ОСОБА_2 , за період з 01.08.2016р. по 31.03.2021р. включно;
- визнати протиправною бездіяльність відповідача в частині нездійснення нарахування та виплати йому компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати ОСОБА_2 пенсії, нарахованої за період з 01.08.2016р. по 31.03.2021р.;
- зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплатити йому компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати ОСОБА_2 пенсії, нарахованої за період з 01.08.2016р. по 31.03.2021р. 
Рішенням  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.01.2022р. у справі №160/20509/21 у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Запорізькій області  про визнання дій та бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії  відмовлено (суддя Кучма К.С.) /а.с. 121-124/.
ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гусакова О.Б.,  не погодившись з рішенням суду першої інстанції від 10.01.2022р. у    даній справі, подав 04.02.2022р. за допомогою поштового зв`язку апеляційну скаргу /а.с. 128-129/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального права, просив суд    рішення    суду першої інстанції від 10.02.2022р. скасувати, постановити у справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Матеріали вищезазначеної апеляційної скарги та адміністративна справа №160/160/20509/21 надійшли до Третього    апеляційного адміністративного суду 29.03.2022р. /а.с. 127/.
Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 04.04.2022р. у справі №160/20509/21 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гусакова О.Б., на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від 10.01.2022р. у справі №160/20509/21 та справу призначено до апеляційного розгляду порядку письмового провадження з 17.05.2022р. / а.с. 135,136/, про що судом апеляційної інстанції у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та порядок було повідомлено учасників справи /а.с. 138-141/.
Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України  датою ухвалення судового датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню з  наступних підстав. 
Під час розгляду даної адміністративної справи судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 14,15/, є матір`ю позивача у справі   ОСОБА_1  /а.с. 12/.
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 про що 13.04.2021р. зроблено відповідний актовий запис №618  Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управлінню юстиції (м. Дніпро) /а.с.21/.
13.04.2021р. на підставі заяви ОСОБА_1 ,  позивача у справі, у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , було відкрито спадкову справу №16/2021 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мазур Я.В., відповідно до якої  спадкоємцем померлої ОСОБА_2 є її син – ОСОБА_1 /а.с. 52-90/. Представник позивача у зв`язку з оформленням  спадщини звернувся із запитом  до ГУ ПФУ в Запорізькій області, щодо надання відомостей щодо розміру неодержаної пенсії   ОСОБА_2 /а.с. 23/.
Листом №0800-0215-8/36790 від 26.05.2021р. відділ обслуговування громадян №12 (сервісний центр) управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Запорізькій області, надав на запит інформацію, що « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала на обліку як внутрішньо переміщена особа та згідно з виплатними документами, пенсію отримала по 31.07.2016р. включно.
У серпні 2016р. в результаті отримання інформації з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб ОСОБА_2 було припинено виплату пенсії з 01 серпня 2016 року, так як остання мала статус «переселенець не зареєстрований».
У зв`язку із тим, що на день смерті ОСОБА_2 виплату пенсії було припинено, поновлення виплати пенсії з метою розрахунку недоотриманої пенсії, що могла бути нарахована пенсіонеру по місяць смерті, проводиться керуючись нормою ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».  
За даними відділу опрацювання пенсійної документації ОСОБА_2 , як померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 була нарахована недоотримана пенсія за період з 24.05.2018р. по 31.03.2021р.  в сумі 197 149,12 грн.. Розрахунок суми боргу додається» /а.с. 27, 28/. 
09.09.2021 р. на підставі  свідоцтва право на  спадщину після смерті ОСОБА_2 щодо недоотриманої нею пенсії 10.09.2021 р., позивач звернувся до відповідача із відповідною заявою /а.с. 25/.
Позивач вважає, що відповідачем протиправно не було нараховано та виплачено недоотриману пенсію матері ОСОБА_2 за період з 01.08.2016р. по 31.03.2021р. включно, відповіді на свій запит на час звернення до суду ним отримано не було, що обумовило його звернення з даним позовом.
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 р. № 1706-VII відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.
Відповідно до абз.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»  внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Згідно з ч.1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.
Пунктом 1 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №509 від 01.10.2014р. «Про облік внутрішньо переміщених осіб» (далі - Порядок № 509) довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.
Пунктом 2 Порядку № 509 встановлено, що для отримання довідки повнолітня або неповнолітня внутрішньо переміщена особа звертається особисто, а малолітня дитина, недієздатна особа або особа, дієздатність якої обмежена, - через законного представника із заявою про взяття на облік, форму якої затверджує Мінсоцполітики, до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи).
Відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України №637 від 05.11.2014р. «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам»,  в редакції на час виникнення правовідносин, звернення внутрішньо переміщеної особи із заявою про призначення, відновлення чи продовження виплати пенсії та документом, що посвідчує особу, територіальні органи Пенсійного фонду України ідентифікують особу заявника, фіксують місце і час її звернення, порівнюють отримані дані з даними, що обробляються в базах даних Пенсійного фонду України, з урахуванням даних Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб у порядку, який затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики.
Відповідно до ч.1 ст.44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Відповідно до ст.56 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Як свідчать встановлені обставини справи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  була пенсіонеркою  /а.с. 17/ та отримувала пенсію за віком,   зареєстрована була  за адресою:   АДРЕСА_1 /.
ОСОБА_2 ,  у зв`язку із бойовими діями на території Донецької області набула статусу внутрішньо переміщеної особи, про що свідчить довідка від 20.11.2014р. №1241008256 про  взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, та зареєстрована за адресою АДРЕСА_2  /а.с. 20/.
На підставі інформації отриманої з Єдиного інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб,  органом  ГУ ПФУ  Запорізькій області   ОСОБА_2 припинено виплата  пенсії з 01.08.2016р., так як вона набула статус «переселенець не зареєстрований», у зв`язку з не підтвердженням місця фактичного проживання.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 за життя не зверталася до пенсійного фонду із заявою про поновлення їй пенсійних виплат, як внутрішньо переміщена особа  та  відповідачем у справі  не приймалось відповідне рішення  про поновлення пенсії, а отже на  час звернення до суду з даним позовом,  відсутнє рішення відповідача відносно поновлення  виплати пенсії ОСОБА_2 за вказаний спірний період.
Позивачем, при зверненні до суду зазначено, що фактичним місцем проживання ОСОБА_2 з  2014р. по день смерті було: АДРЕСА_2 ., що підтверджується довідкою про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції №1241008256 від 20.11.2014 р. 
З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 13.04.2021р. виданого Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління, вбачається, що місцем смерті ОСОБА_2 є місто Шахтарськ Донецької області /а.с. 21/. 
При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що доказів перебування ОСОБА_2 , як внутрішньо переміщеної особи на території Запорізької області не підтверджено, отже у відповідача були  відсутні підстави нараховувати та виплачувати пенсію з підстав визначених в Законі України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та в Законі України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».
Таким чином, ОСОБА_2 з серпня 2016р. було призупинено нарахування пенсійних виплат, у зв`язку з не підтвердженням місця фактичного проживання,  і починаючи з 01.08.2016р. ОСОБА_2 не зверталася до відповідача із заявою про поновлення соціальних виплат, у зв`язку з чим, вони їй не нараховувалися відповідачем, тому вони не можуть  бути нараховані та виплачені й позивачу.
Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до  складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Водночас, відповідно до ст. 1227 Цивільного кодексу України, передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
При вирішенні спорів про право на спадщину на належні спадкодавцю за життя суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, визначальним є те, чи були такі виплати нараховані спадкодавцеві за життя, оскільки лише за умови, що такі суми були нараховані за життя, проте не отримані спадкодавцем, вони можуть увійти до складу спадщини.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 16.12.2020р. у справі №428/12730/19. 
З урахуванням вищенаведеного колегія суддів  погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що  відсутні підстави для визнання протиправними дій відповідача щодо  відмови у виплаті позивачу недоотриманої пенсії, яка не була нарахована  померлій ОСОБА_2 за період з 01.08.2016р. по 31.03.2022р., а тому суд першої інстанції прийняв обґрунтоване рішення про відмову у  задоволені позовних вимог.
Щодо позовних вимог стосовно компенсації втрати частини доходів  у зв`язку із порушенням виплати ОСОБА_2 пенсії, нарахованої за період з 01.08.2016р. по 31.03.2021р. 
Відповідно до ч.2 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Отже, виходячи з аналізу ч.2 ст.46 Закону № 1058-IV, діючим законодавством чітко встановлено 2 умови для виплати компенсації втрати частини доходів;
1)   нараховані суми пенсії;
2)      не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію.
Нарахування компенсації втрати частини доходів здійснюється на нараховані суми пенсії, які були не виплачені.
Колегія суддів вважає за необхідне  зазначити про те, що   ОСОБА_2 було призупинено нарахування пенсійних виплат у зв`язку з не підтвердженням місця фактичного проживання, а тому  відсутні правові підстави для нарахування компенсації втрати частини доходів.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, та постановив обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні  заявлених позивачем позовних вимог, і оскільки під час апеляційного розгляду даної справи будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке б потягло за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, не було встановлено, рішення суду першої інстанції від 10.01.2022р.  у даній адміністративній справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача  необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі,  а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.
На підставі викладеного, керуючись  ст. 311, 315, 316, 321, 322  КАС України, суд,  -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу   ОСОБА_1 -  залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від 10.01.2022р. у справі №160/20509/21- залишити без змін. 
Постанова  суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст.ст. 329,331 КАС України.
Повний текст виготовлено - 03.06.2022р.   
Головуючий - суддя                                                                      А.О. Коршун 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко