ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/598/21                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Вєкуа Н.Г.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  24 червня 2022 року                                                                                            м. Київ
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді                                                            Безименної Н.В.
суддів                                                                                Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві  про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,
В С Т А Н О В И Л А
Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Військової частини НОМЕР_1, ГУ ПФ України в м. Києві, в якому просив:
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та наданні до ГУ ПФ України в м.Києві довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 29 січня 2020 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з зазначенням в ній посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначені шляхом множення  розміру прожиткового мінімуму  для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з додатками 1,14, надбавки за вислугу років у розмірі 50% від посадового окладу та військового звання та середнього розміру інших додаткових видів грошового забезпечення, що нараховувалися з березня по серпень 2018 року;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 підготувати довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 29 січня 2020 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з зазначенням в ній посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначені шляхом множення розміру прожиткового мінімуму  для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня  календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати , встановленого законом на 01 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з додатками 1,14, надбавки за вислугу років у розмірі 50% від посадового окладу та військового звання та середнього розміру інших додаткових видів грошового забезпечення, що нараховувалися з березня по серпень 2018 року та надати її до ГУ ПФ України в м.Києві;
- зобов`язати ГУ ПФ України в м.Києві перерахувати з 01 лютого 2020 року ОСОБА_1 пенсію, відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 29 січня 2020 року та виплатити різницю між перерахованою пенсією та фактично виплаченою.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 вересня 2021 року позов задоволено частково, визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та наданні до ГУ ПФ України в м.Києві довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 29 січня 2020 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», із зазначенням в ній посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначені шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року), на відповідний  тарифний коефіцієнт, згідно з додатками 1,14, надбавки за вислугу років у розмірі 50% від посадового окладу та військового звання та середнього розміру інших додаткових видів грошового забезпечення, що нараховувалися з березня по серпень 2018 року, зобов`язано військову частину НОМЕР_1 підготувати довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 29 січня 2020 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», із зазначенням в ній посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначені шляхом множення  розміру прожиткового мінімуму  для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з додатками 1,14, надбавки за вислугу років у розмірі 50% від посадового окладу та військового звання та середнього розміру інших додаткових видів грошового забезпечення, що нараховувалися з березня по серпень 2018 року та надати її до ГУ ПФ України в м.Києві. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із вказаним рішенням, військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників чи інших виплат.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що з 29 січня 2020 року виникли підстави для перерахунку посадових окладів та окладів за військовим званням відповідно до п.4 Постанови №704 у початковій редакції.
ГУ ПФ України в м.Києві відзив на апеляційну скаргу не подавало, в суді першої інстанції його позиція обґрунтовувалась тим, що при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 управління діяло у відповідності до законодавства чинного на момент виникнення у позивача права на перерахунок пенсії.
Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). 
Беручи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядались в порядку спрощеного провадження та враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, беручи до уваги встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантин на всій території України, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів доходить наступних висновків.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на пенсійному обліку у ГУ ПФ України в м.Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 
У відповідь на звернення позивача до військової частини НОМЕР_1 щодо надання до ГУ ПФ України в м.Києві довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 29.01.2020 із зазначенням в ній складових грошового забезпечення, розрахованих з урахуванням тарифних коефіцієнтів за посадовим окладом, військовим званням та 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня 2020 року у розмірі 2361,50 грн, листом від 24.12.2020 №222/4/3213 позивача повідомлено про відсутність підстав для підготовки та подання до ГУ ПФ України в м.Києві відповідної довідки.
Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, який визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня 2020 року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, в межах вимог та обґрунтувань апеляційних скарг, колегія суддів доходить наступних висновків.
Спірні відносини, що склались між сторонами регулюються Конституцією України, Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Статтею 63 Закону № 2262-XII регламентовано питання перерахунку раніше призначених пенсій, згідно із якою, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.
Так, Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою збільшено розмір грошового забезпечення військовослужбовців.
Відповідно до п. 10 Постанови №704, ця постанова набирає чинності з 01.03.2018 р.
Постановою № 704, зокрема, затверджено: тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.
Пунктом 4 Постанови №704 в редакції, чинній на момент прийняття постанови, визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14.
21.02.2018 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб (далі - Постанова № 103).
Відповідно до положень пункту 1 Постанови №103 передбачено, що перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
Відповідно до пункту 6 Постанови № 103, внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України, що додаються. Так, до Постанови №704 були внесені зміни, внаслідок яких п.4 Постанови №704 викладено у новій редакції, а саме: 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Згідно з положеннями частини 4 статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Отже, у відповідності до Постанови № 704 (в редакції Постанови № 103) розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.
Водночас, відповідно до пункту 3 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016р. № 1774-VIII, який набрав чинності 01.01.2017, установлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.
При цьому, згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 11 грудня 2019 року у зразковій справі №240/4946/18, щодо застосування норм права, а саме пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 6 грудня 2016 року №1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», після набрання чинності цим Законом положення нормативно-правових актів щодо обчислення виплат у процентному співвідношенні до мінімальної заробітної плати застосуванню не підлягають.
Також, колегія суддів враховує висновки Верховного Суду викладені в постановах від 11 лютого 2021 року справі №200/3757/20-а та справі №240/11952/19 щодо застосування положень пункту 4 Постанови № 704, у редакції до внесення змін Постановою № 103 та пункту 3 розділу ІІ Закону України від 6 грудня 2016 року № 1774-VІІІ, які полягають у тому, що згідно з Постановою № 704 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 1 січня 2018 року, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.
Таким чином, оскільки норма пункту 3 розділу ІІ Закону України від 6 грудня 2016 року № 1774-VІІІ     не втратила чинності і за юридичною силою є вищою за положення пункту 4 Постанови № 704, у редакції до внесення змін Постановою № 103, а також додатків 1, 12, 13, 14 Постанови № 704, колегія суддів не вбачає правових підстав для обчислення розміру посадового окладу, окладу за військове звання, процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, визначених шляхом множення 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови № 704, для проведення перерахунку основного розміру його пенсії з 1 лютого 2020 року.
Відтак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про обґрунтованість заявлених до військової частина НОМЕР_1 позовних вимог, з огляду на відсутність з її боку протиправних дій.
Колегія суддів відхиляє посилання позивача на наявність підстав для зобов`язання військової частини НОМЕР_1 підготувати відповідну довідку про розмір грошового забезпечення із розрахунку множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017, оскільки як в заяві про оформлення такої довідки (а.с.18-19), як в позовних вимогах, так і в рішенні суду першої інстанції досліджувалось питання оформлення відповідної довідки про розмір грошового забезпечення, складові якого розраховані саме шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених законом на 1 січня відповідного року (але не менше 50% розміру мінімальної заробітної плати) на відповідний тарифний коефіцієнт, однак такий розрахунок прямо суперечить положенням чинного законодавства.
Тому, приймаючи рішення про відмову у наданні позивачу довідки про розмір грошового забезпечення із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання, процентної надбавки за вислугу років, визначених шляхом множення 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови № 704, для проведення перерахунку основного розміру його пенсії, відповідач діяв на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 10.09.2021 у справі №480/5496/20, який підлягає застосуванню до спірних правовідносин.
З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, заявлених до військової частини НОМЕР_1, з огляду на їх необґрунтованість.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржувалось в частині щодо не задоволених позовних вимог до ГУ ПФ України в м.Києві, в цій частині судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.
Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п.13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20 травня 2013 року №7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.
На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та дійшов помилкових висновків щодо наявності підстав для задоволення частини позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне скасувати його в частині із прийняттям нової постанови про відмову в їх задоволенні.
Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).
Керуючись ст.243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - задовольнити частково.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 вересня 2021 року скасувати в частині задоволення позовних вимог до Військової частини НОМЕР_1, та прийняти в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 - відмовити.
В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 вересня 2021 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню. 
Текст постанови складено 24 червня 2022 року.

Головуючий суддя                                                                                          Н.В.Безименна

Судді                                                                                                              В.О.Аліменко

                                                                                                              А.Ю.Кучма