УХВАЛА

31 травня 2022 року 
м. Київ
справа № 280/7743/20
адміністративне провадження № К/990/12789/22 
Суддя Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Загороднюк А.Г., перевіривши касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, за участю третьої особи - Державної судової адміністрації України, про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
Ухвалами Верховного Суду від 31 січня 2022 року та від 18 квітня 2022 року касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області повернуто скаржнику.
Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Запорізькій області втретє подано до Верховного Суду касаційну скаргу. 
Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Вперше подану касаційну скаргу Верховний Суд ухвалою від 31 січня 2022 року повернув на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України як таку, що не містила підстав для касаційного оскарження судових рішень.
Ухвалою Верховного Суду від 18 квітня 2022 року касаційну скаргу повернуто на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України як таку, що не містила підстав для касаційного оскарження судових рішень. Разом з тим встановлено, що у касаційній скарзі так і не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку, а зміст касаційної скарги аналогічний вперше поданій. 
Верховний Суд в ухвалами від 31 січня 2022 року та від 18 квітня 2022 року надав вичерпні роз`яснення щодо вимог до оформлення касаційної скарги, яким вона має відповідати в частині визначення підстав для касаційного оскарження судових рішень за приписами частини четвертої статті 328 КАС України. Однак, втретє подана касаційна скарга так і не приведена у відповідність із роз`ясненнями, наданими Верховним Судом.
Зазначене свідчить про ігнорування скаржником роз`яснень, які йому надав Верховний Суд щодо вимог до форми і змісту касаційної скарги в частині викладення підстав касаційного оскарження судових рішень.
Так, скаржник повторно вказує, що підставами касаційного оскарження судових рішень першої та апеляційної інстанцій є:
- пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме: неврахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 12 серпня 2020 року в справі № 280/7743/20, правовідносини у якій є подібними правовідносинам у цій справі, а саме: що стаття 4 ЗУ Про індексацію грошових доходів населення підлягає застосуванню до спірних правовідносин виключно у випадку перевищення індексом інфляції (індексом споживчих цін) порогу індексації.
- пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме: необхідність відступлення від висновків Верховного Суду викладених у постанові від 29 жовтня 2019 року у справі № 0840/3371/18 в частині застосування до бази обчислення суддям надбавки за вислугу років виключно положень Закону Про статус суддів від 15 грудня 1992 року № 2862-XII;
- пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме: порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права..
Зміст касаційної скарги майже ідентичний попередньо поданій касаційній скарзі, зводиться до викладу фактичних обставин справи із посиланням на нормативно-правові акти, однак без належного обґрунтування підпунктів частини четвертої статті 328 КАС України, що суперечить вимогам статті 330 КАС України та унеможливлює вирішення Судом питання про відкриття касаційного провадження.
Суд повторно звертає увагу скаржника, що суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).
Отже, відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
При цьому, такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею, без аналізу колегією суддів дотримання решти вимог, визначених статтею 330 КАС України.
За таких обставин, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
Окрім іншого, у касаційній скарзі скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження. Проте, оскільки встановлено, що касаційну скаргу належить повернути у зв`язку з тим, що скаржник не виклав підстав для касаційного оскарження, то клопотання про поновлення строку на таке оскарження Суд не вирішує.
Керуючись статтями 328, 330, 332 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, за участю третьої особи - Державної судової адміністрації України, про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя:                                                                                                               А.Г. Загороднюк