ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2022 року 
м. Київ
cправа №  916/956/13 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Ткаченко Н. Г. - головуючого, Жукова С. В., Огородніка К. М.,

за участю секретаря судового засідання Громак В. О.

за участю: представника ТОВ "Фінансова компанія "Ассісто" адвоката Дудника О. С., арбітражного керуючого Ракіної А. А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу арбітражного керуючого Ракіної Алли Анатоліївни 
на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.12.2021 щодо перегляду ухвали Господарського суду Одеської області від 05.08.2021 про затвердження звіту ліквідатора та закриття провадження у справі та ухвали Господарського суду Одеської області від 05.08.2021 про затвердження звіту ліквідатора про нарахування грошової винагороди
у справі №916/956/13
за заявою Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Берег-Інтертрейд"
про визнання банкрутом,-

ВСТАНОВИВ: 

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.05.2013 порушено провадження у справі № 916/956/13 про банкрутство ТОВ "Берег-Інтертрейд".

Постановою Господарського суду Одеської області від 04.10.2013 у справі №916/956/13 ТОВ "Берег-Інтертрейд" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.08.2021 у справі №916/956/13 затверджено звіт арбітражного керуючого Ракіної А. А. про нараховану основну грошову винагороду арбітражного керуючого та понесені витрати, з яких грошова винагорода 432 364,26 грн, витрати 13 240,05 грн, стягнуто з ТОВ "Фінансова компанія "Ассісто" на користь арбітражного керуючого Ракіної Алли Анатоліївни 445   604,31 грн в рахунок оплати основної грошової винагороди та відшкодування витрат, стягнуто з ТОВ "Фінансова компанія "Ассісто" на користь арбітражного керуючого Колмикової Тетяни Олександрівни 25   269,45 грн в рахунок оплати основної грошової винагороди та відшкодування витрат.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.08.2021 у справі №916/956/13 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ТОВ "Берег-Інтертрейд", ліквідовано та припинено ТОВ "Берег-Інтертрейд" з виключенням з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, припинено ліквідаційну процедуру та повноваження ліквідатора, провадження по справі закрито.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.12.2021 ухвали Господарського суду Одеської області від 05.08.2021 (про затвердження звіту ліквідатора та закриття провадження у справі та затвердження звіту ліквідатора про нарахування грошової винагороди) скасовано. Справу №916/956/13 направлено на розгляд Господарського суду Одеської області.

У касаційній скарзі арбітражний керуючий Ракіна А. А. просить скасувати повністю постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.12.2021 якою об`єднано розгляд ухвал Господарського суду Одеської області від 05.08.2021 у справі №916/956/13 та за результатами розгляду скасовано ухвали Господарського суду Одеської області від 05.08.2021 про затвердження звіту ліквідатора про нарахування грошової винагороди та про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу, припинення ліквідаційної процедури та залишити в силі ухвали Господарського суду Одеської області від 05.08.2021 у справі №916/956/13.

У касаційній скарзі зазначено, що судом апеляційної інстанції при прийняття оскаржуваної постанови застосовано ст. 61 КУзПБ без врахування висновків Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, що викладені у постанові від 29.07.2021 у справі № 910/23011/16 та ст. 30 КУзПБ без врахування висновків Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, що наведені у постанові від 19.10.2021 у справі № 44/610-б-43/145.

В обґрунтування наведених підстав касаційного оскарження арбітражний керуючий Ракіна А. А. зазначає, що скасовуючи ухвалу місцевого господарського суду про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу, суд апеляційної інстанції не перевірив всього обсягу здійснених ліквідатором заходів у ліквідаційній процедурі; не надав оцінки пасивній поведінці ініціюючого кредитора у ліквідаційній процедурі та відсутності будь-яких зауважень чи скарг кредиторів на дії ліквідатора у цій справі, не врахував відсутності у банкрута будь-якого майна та коштів для оплати витрат ліквідатора у ліквідаційній процедурі.

Арбітражний керуючий Ракіна А.А. не погоджується із висновками суду апеляційної інстанції про не здійснення ліквідатором заходів щодо пошуку майна банкрута і стягнення дебіторської заборгованості, та щодо передчасності подання на затвердження суду звіту ліквідатора, оскільки вважає, що вони не відповідають матеріалам справи.

Арбітражний керуючий Ракіна А.А. стверджує, що здійснюючи апеляційний перегляд ухвали суду першої інстанції про затвердження звіту ліквідатора про нарахування грошової винагороди, апеляційним судом не було враховано також, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.12.2018 у №916/956/13 ліквідатору було встановлено основну грошову винагороду за рахунок кредиторів пропорційно визнаних вимог, тобто за рахунок єдиного кредитора - ПАТ "ВіЕйБі Банк". 

На думку заявника касаційної скарги, не виявлення в ході ліквідаційної процедури майна, інших активів та грошових коштів банкрута за умови встановленого судом факту повноти та належності виконання ним своїх обов`язків, жодним чином не впливає на оплату послуг арбітражного керуючого.

Крім того, арбітражний керуючий Ракіна А. А. вважає, що нею здійснено усі заходи в межах своїх професійних, так і фінансових можливостей для виявлення, розшуку майна банкрута у ліквідаційній процедурі з метою погашення. Разом з тим безвідповідальна поведінка кредитора (голови комітету кредиторів) ПАТ "ВіЕйБі Банк", а згодом його правонаступника - ТОВ "Фінансова компанія "Ассісто" стала перешкодою у здійсненні деяких дій ліквідатора.

У відзиві ТОВ "Фінансова компанія "Ассісто" просить відмовити у задоволенні касаційної скарги арбітражного керуючого Ракіної А.А., а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

ТОВ "Фінансова компанія "Ассісто" вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов законних та обґрунтованих висновків про передчасність затвердження судом першої інстанції звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута, а також закриття провадження у справі, а також щодо затвердження звіту ліквідатора про нарахування та виплату грошової винагороди і стягнення таких коштів із кредитора.

Крім того, до початку судового засідання до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшло клопотання арбітражного керуючого Ракіної А. А. про відкладення розгляду справи та виклик в судове засідання керівника                  ТОВ "Фінансова компанія "Ассісто" Рудого В. В., посилаючись на наявність сумнівів щодо дійсного укладення договору про надання правничої допомоги із адвокатом Циганковою А. О., яка підписала відзив на касаційну скаргу.

Як вбачається із матеріалів справи відзив ТОВ "Фінансова компанія "Ассісто" на касаційну №916/956/13 підписано адвокатом Циганковою А. О. На підтвердження повноважень адвоката до відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 60 ГПК України додано ордер про надання правничої допомоги ТОВ "Фінансова компанія "Ассісто" на підставі договору від 03.06.2022 №030622.

Разом з тим, доводи клопотання арбітражного керуючого Ракіної А. А. ґрунтуються на припущеннях та не підтверджені належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для його задоволення.

В судовому засіданні представник ТОВ "Фінансова компанія "Ассісто" заявив усне клопотання про закриття на підставі ч. 3 ст. 9 КУзПБ касаційного провадження за касаційною скаргою арбітражного керуючого Ракіної А. А. в частині оскарження постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.12.2021 щодо перегляду ухвали Господарського суду Одеської області від 05.08.2021 про затвердження звіту ліквідатора про нарахування грошової винагороди. 

Згідно з абз. 1 ч. 3 ст. 9 КУзПБ у касаційному порядку не підлягають оскарженню постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду судових рішень, крім: ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Разом з тим, відповідно до абз. 2 ч. 3 КУзПБ скарги на постанови апеляційних господарських судів, прийняті за результатами оскарження ухвал господарського суду у справах про банкрутство, які не підлягають оскарженню окремо, можуть включатися до касаційної скарги на ухвали, постанови у справах про банкрутство, що підлягають оскарженню.

Враховуючи наведене, відсутні підстави для задоволення вказаного вище клопотання представника ТОВ "Фінансова компанія "Ассісто" про закриття касаційного провадження.

Заслухавши доповідь судді Ткаченко Н. Г., пояснення представників учасників справи, перевіривши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги та відзиву на касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга арбітражного керуючого Ракіної А. А. підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.05.2013 порушено провадження у справі №916/956/13 про банкрутство ТОВ "Берег-Інтертрейд", визнано грошові вимоги ініціюючого кредитора Публічного акціонерного товариства „Всеукраїнський акціонерний Банк" (ПАТ "ВіЕйБі Банк") до боржника в сумі 35 039 380 грн основного боргу та 5 064 917 грн пені, введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Козлова В. О.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.08.2013 у справі №916/956/13 затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "Берег-Інтертрейд":              ПАТ "ВіЕйБі Банк" з грошовими вимогами на загальну суму 40   104   297 грн та Одеський міський центр зайнятості з грошовими вимогами в сумі 21, 04 грн.

Постановою Господарського суду Одеської області від 04.10.2013 у справі №916/956/13 ТОВ "Берег-Інтертрейд" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого             Колмикову Т. О.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.07.2014 у справі №916/956/13 припинено повноваження ліквідатора ТОВ "Берег-Інтертрейд" арбітражного керуючого Колмикової Т. О. та призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Дєчеву О. М.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.02.2017 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ТОВ "Берег-Інтертрейд"; припинено юридичну особу - ТОВ "Берег-Інтертрейд"; припинено повноваження ліквідатора банкрута - арбітражного керуючого Дєчевої О.М.; провадження у справі №916/956/13 припинено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 21.03.2017 ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.02.2017 у справі №916/956/13 скасовано, справу №916/956/13 направлено на розгляд Господарського суду Одеської області.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.05.2018 у справі №916/956/13 арбітражного керуючого Дєчеву О.М. звільнено від виконання повноважень ліквідатора ТОВ "Берег-Інтертрейд".

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.07.2018 у справі №916/956/13 призначено ліквідатором ТОВ "Берег-Інтертрейд" арбітражного керуючого Ракіну Аллу Анатоліївну.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.12.2018 у справі №916/956/13 встановлено ліквідатору ТОВ "Берег-Інтертрейд" основну грошову винагороду ліквідатора у розмірі двох середньомісячних заробітних плат керівника за рахунок кредиторів пропорційно визнаних вимог, тобто за рахунок єдиного кредитора ПАТ "ВіЕйБі Банк".

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.10.2020 замінено ПАТ "ВіЕйБі Банк" на правонаступника ТОВ Фінансова компанія "Ассісто".

У вересні 2020 року до Господарського суду Одеської області від арбітражного керуючого Ракіної А.А. надійшли звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ТОВ "Берег-Інтертрейд" із клопотанням про їх затвердження.

Розгляд справи в суді першої інстанції неодноразово відкладався із зобов`язанням ліквідатора надати звіт про хід ліквідаційної процедури з підтверджуючими доказами.

05.08.2012 до Господарського суду Одеської області арбітражним керуючим Ракіною А.А. подано звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ТОВ "Берег-Інтертрейд", які цього ж дня були затверджені судом першої інстанції.

Затверджуючи звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ТОВ "Берег-Інтертрейд", суд першої інстанції виходив з того, що ліквідатором ТОВ "Берег-Інтертрейд" було направлено запити до органів державної влади і органів місцевого самоврядування для отримання інформації про боржника. За результатами проведених заходів було встановлено відсутність у банкрута будь-яких активів.

Судом першої інстанції зазначено, що згідно з наказом від 27.07.2018 ліквідатором проведено інвентаризацію майна ТОВ "Берег-Інтертрейд", якою встановлено відсутність товарно-матеріальних цінностей, основних засобів, розрахунків з дебіторами, тощо.

Судом першої інстанції також встановлено, що за результатами розгляду позову ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності на засновника та керівника ТОВ "Берег-Інтертрейд" рішенням Господарського суду Одеської області від 23.04.2021 ліквідатору в задоволенні позову відмовлено.

Крім того, місцевим господарським судом також враховано, що комітетом кредиторів ТОВ "Берег-Інтертрейд" 17.06.2021 прийнято рішення щодо схвалення звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута, звіту арбітражного керуючого Ракіної А.А. про нарахування та виплату грошової винагороди. Заперечень щодо звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу кредиторами не надано; скарг на дії ліквідатора в провадженні суду немає.

За таких обставин, місцевий господарський суд визнав за можливе затвердити звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс, ліквідувати та припинити ТОВ "Берег-Інтертрейд" і закрити провадження у справі.

Скасовуючи ухвалу Господарського суду Одеської області від 05.08.2021 про затвердження звіту ліквідатора та закриття провадження у справі, суд апеляційної інстанції зазначив, що вказана ухвала не містить будь-якого аналізу звіту ліквідатора, доданих до звіту документів на відповідність дій ліквідатора принципу безумовної повноти та законності, що не відповідає принципу правової визначеності.

Судом апеляційної інстанції зазначено, що висновки суду першої інстанції щодо відсутності майна боржника є передчасними та суперечать наявним у матеріалах справи документам, зокрема щодо наявності на праві приватної власності у боржника нерухомого майна. У зв`язку із чим суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що неналежне здійснення арбітражним керуючим Ракіною А.А. повноважень ліквідатора ТОВ "Берег-Інтертрейд" та передчасність затвердження судом першої інстанції звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута.

Повноваження ліквідатора визначені ст. 61 КУзПБ, згідно з ч. 1 якої ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема такі повноваження: приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута; аналізує фінансовий стан банкрута;
виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; формує ліквідаційну масу; заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових актів підлягають обов`язковому зберіганню; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом; веде реєстр вимог кредиторів; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 61 КУзПБ під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. 

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 65 КУзПБ після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються, зокрема: відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси; відомості про реалізацію об`єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії документів, що підтверджують відчуження активів боржника під час ліквідаційної процедури (у тому числі протоколи про проведення аукціону, договори купівлі-продажу, акти приймання-передачі майна, акти про придбання майна на аукціоні тощо); реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, що підтверджують погашення вимог кредиторів; довідка архівної установи про прийняття документів, які відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню.

Обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти дій, спрямованих на виявлення та повернення активів боржника.

Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки кредиторів постановляє ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

Якщо ліквідатор не виявив майнових активів, що підлягають включенню до складу ліквідаційної маси, він зобов`язаний подати до господарського суду ліквідаційний баланс, який засвідчує відсутність у банкрута майна.

Звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс є підсумковими документами, які підтверджують належне проведення ліквідатором всіх необхідних заходів ліквідаційної процедури, вчинення адекватних дій щодо виявлення кредиторів та активів боржника, за результатами розгляду яких суд приймає ухвалу про ліквідацію боржника та закриття провадження у справі.

Отже, законодавцем передбачено певну сукупність дій, які необхідно вчинити в ході ліквідаційної процедури та перелік додатків до звіту ліквідатора, які подаються суду разом з зазначеним звітом та є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, яке проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів). 

КУзПБ не визначено вичерпного переліку таких заходів, які має вчинити ліквідатор для завершення ліквідаційної процедури, визначені тільки основні напрямки таких дій, що дозволяють сформувати ліквідаційну масу та задовольнити, за умови виявлення майна (ліквідних активів), вимоги кредиторів, що випливає із визначених Кодексом повноважень ліквідатора та надає останньому можливість відповідно до власного самостійного та незалежного розсуду вчиняти дії щодо виявлення та розшуку активів банкрута для формування ліквідаційної маси.

Разом з тим обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів, спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому ні у кого не повинен виникати обґрунтований сумнів щодо їх належного здійснення (принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі).

Разом з тим, принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора встановлює критерій обґрунтованості сумнівів щодо повноти дій ліквідатора, з урахуванням чого покладає на кредитора або іншу особу, яка оспорює дотримання цього принципу, обов`язок обґрунтовувати, що саме не вчинив ліквідатор і як це вплинуло на результат формування ліквідаційної маси.

Тож заперечуючи звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс боржника з підстав неналежного виконання ліквідатором боржника своїх обов`язків у ліквідаційній процедурі та неповноти здійснених ним заходів у цій процедурі, з урахуванням положень ч. 6 ст. 61 КУзПБ, ст. ст. 13, 74 ГПК України кредитор або інша особа має довести, що ці порушення з боку ліквідатора мали місце та призвели до недотримання порядку здійснення ліквідаційної процедури, і тим самим вплинули на формування ліквідаційної маси і на задоволення вимог кредиторів, відтак - на результати ліквідаційної процедури боржника, а подальше провадження у справі про банкрутство в контексті збільшення судових витрат у справі та застосування додаткових інструментів задля задоволення вимог кредиторів є виправданим.

Натомість ліквідатор у звіті, в силу покладених на нього КУзПБ завдань у ліквідаційні процедурі, має довести, що його дії мали саме мету пошуку і виявлення майна банкрута. Під час ліквідаційної процедури, ліквідатор має здійснювати обґрунтовані і логічні дії, а також здійснювати запити до відповідних органів, з врахуванням минулої діяльності банкрута. При цьому, кількість запитів не є критерієм якості роботи ліквідатора. Таким критерієм є наповнення ліквідаційної маси.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування, зокрема ст. 61, 65 КУзПБ,  викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.07.2021 у справі №910/23011/16, на яку посилається арбітражний керуючий Ракіна А. А. у своїй касаційній скарзі.

Суд першої інстанції у цій справі встановив, що за результатами проведеної ліквідатором інвентаризації та здійснених запитів було встановлено відсутність у банкрута будь-яких активів, а в задоволенні позову ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності на засновника та керівника боржника судом відмовлено. За таких обставин суд першої інстанції вважав за можливе затвердити звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс боржника.

Натомість судом апеляційної інстанції встановлено, що у своєму звіті, поданому до суду першої інстанції 08.09.2020 арбітражний керуючий Ракіна А. А. зазначала, що в ході проведення ліквідаційних заходів не було виявлено будь-яких активів банкрута, за рахунок яких можливо було б погасити кредиторські вимоги.  Однак, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 12.10.2021 за боржником ТОВ "Берег-Інтертрейд" зареєстровано домоволодіння за адресою м. Одеса, провулок Онілової, будинок 30 загальною площею 860,6 кв.м. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження вибуття із права власності боржника належного йому майна, а саме домоволодіння за адресою м. Одеса, провулок Онілової, будинок 30 загальною площею 860,6 кв.м. та вжиття арбітражним керуючим заходів щодо встановлення обставин вибуття даного майна із власності боржника та вжиття заходів з повернення його до ліквідаційної маси.

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що арбітражний керуючий Ракіна А.А. у звіті вказала, що за результатами вивчення питання щодо можливості повернення у власність боржника майна, що знаходиться за адресою м. Одеса, провулок Онілової, 18 (будівельна адреса м. Одеса, провулок Онілової, 26/28) встановлено, що на підставі рішення Господарського суду Одеської області від 15.09.2010 у справі №4/90-10-2601 ТОВ "Берег-Інтертрейд" було визнано забудовником та замовником будівництва житлового будинку за вищевказаною адресою та визнано за товариством права забудовника і право власності. 

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у звіті арбітражний керуючий              Ракіна А.А. обмежилась лише посиланням на те, що будинок, який належить на праві власності боржникові в цілому є приватною власністю власників квартир цього будинку та особистою думкою про те, що повернення у власність забудовника багатоквартирного будинку, є суперечливим, невиправданим та не може бути виконаним. При цьому, судом апеляційної інстанції встановлено, що такі твердження арбітражного керуючого не підтверджуються жодними доказами. 

Апеляційним судом також враховано, що у доданому до звіту ліквідатора реєстрі вимог кредиторів включено вимоги ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" та Одеський міський центр зайнятості. Однак, як свідчать наявні матеріали справи, 10.08.2020, тобто до подання арбітражним керуючим Ракіною А .А. до суду першої інстанції звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу боржника, ТОВ "Фінансова компанія "Ассісто" було подано до суду першої інстанції заяву про заміну кредитора правонаступником, яка була розглянута та задоволена судом першої інстанції ухвалою від 08.10.2020, тобто після подання арбітражним керуючим Ракіною А.А. підсумкового звіту. 

Крім того, судом апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові зазначено, що звернувшись до Головного управління Національної поліції в Одеській області з заявою про скоєння кримінального правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 367 КК України про нанесення збитків ТОВ "Берег-Інтертрейд" діями ОСОБА_1 за період його перебування на посаді керівника боржника, ліквідатором у звіті не відображено результатів розгляду такої заяви та не додано до звіту відповідних доказів.

Відтак доводи арбітражного керуючого Ракіної А. А. про те, що судом апеляційної інстанції не перевірено всього обсягу здійснених ліквідатором заходів у ліквідаційній процедурі спростовуються встановленими судом апеляційної інстанції обставинами.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції арбітражний керуючий           Ракіна А. А.  зазначала, що вона зверталась до Одеського міського бюро технічної інвентаризації і реєстрації нерухомості та за результатами такого звернення бюро повідомило, що запитувані копії документів можуть бути надані на підставі договору, укладеного з комунальним підприємством, коштом заінтересованої особи, у зв`язку із чим до вказаної відповіді було надано рахунок на суму 15 424,30 грн. Однак з урахуванням значної вартості послуги, ліквідатор не змогла отримати запитувані копії документів у зв`язку із відсутністю власних коштів. При цьому, як стверджувала ліквідатор, кредитори були повідомлені про такі обставини, останнім було запропоновано у звітах вирішити це питання за їх кошти, але кредитори не здійснили такі заходи.

На відсутності у банкрута будь-якого майна та коштів для оплати витрат ліквідатора у ліквідаційній процедурі як причини не здійснення дій усіх необхідних дій у ліквідаційній процедурі наголошує арбітражний керуючий Ракіна А.А. і у касаційній скарзі.

Разом з тим, судом апеляційним судом встановлено відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження звернення арбітражного керуючого Ракіної А.А. до комітету кредиторів з приводу авансування витрат на виготовлення КП "Бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради" технічної документації на майно, яке на праві власності належить боржникові та прийняття комітетом кредиторів рішення про відмову у авансуванні таких витрат. 

Відтак з огляду на встановлені у цій справі обставини суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо передчасності затвердження судом першої інстанції звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу та закриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Берег-Інтертрейд".

Звертаючись з касаційною скаргою, арбітражний керуючий Ракіної А.А. не спростувала вказаних вище висновків суду апеляційної інстанції. Більше того, доводи касаційної скарги в цій частині зводяться до переоцінки доказів та дослідження обставин, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції, визначених приписами ст. 300 ГПК України.

Щодо постанови апеляційного суду в частині скасування ухвали Господарського суду Одеської області від 05.08.2021 про затвердження звіту ліквідатора про нарахування грошової винагороди у справі №916/956/13 колегія суддів враховує таке.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.07.2018 призначено ліквідатором ТОВ "Берег-Інтертрейд" арбітражного керуючого Ракіну А. А.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.12.2018 у справі №916/956/13 встановлено ліквідатору ТОВ "Берег-Інтертрейд" основну грошову винагороду ліквідатора у розмірі двох середньомісячних заробітних плат керівника за рахунок кредиторів пропорційно визнаних вимог, тобто за рахунок єдиного кредитора ПАТ "ВіЕйБі Банк".

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.10.2020 замінено ПАТ "ВіЕйБі Банк" на правонаступника ТОВ Фінансова компанія "Ассісто".

У вересні 2020 року арбітражним керуючим Ракіна А. А. подано до Господарського суду Одеської області звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат в ліквідаційній процедурі за період з 10.07.2018 до 01.09.2020, в якому також зазначалось, що за весь час виконання повноважень ліквідатора у цій справі арбітражному керуючому Ракіній А.А. жодного разу не виплачено грошової винагороди.

Надалі 01.07.2021 ліквідатором подано до суду на затвердження уточнений звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат в ліквідаційній процедурі за період з 10.07.2018 до 01.07.2021 на загальну суму 445   604,31 грн, а також клопотання про стягнення відповідних коштів із кредитора ТОВ Фінансова компанія "Ассісто".

Крім того, у червні 2021 року до Господарського суду Одеської області надійшло клопотання арбітражного керуючого Колмикової Т.О., яка виконувала повноваження ліквідатора ТОВ "Берег-Інтертрейд" у період з 04.10.2013 до 01.06.2014 про стягнення з ТОВ Фінансова компанія "Ассісто" основної грошової винагороди та витрат ліквідатора.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.08.2020 затверджено звіт арбітражного керуючого Ракіної А. А. про нараховану основну грошову винагороду арбітражного керуючого та понесені витрати, з яких грошова винагорода 432 364,26 грн, витрати 13 240,05 грн, стягнуто з ТОВ Фінансова компанія "Ассісто" на користь арбітражного керуючого Ракіної А. А. 445   604,31 грн в рахунок оплати основної грошової винагороди та відшкодування витрат, стягнуто з ТОВ Фінансова компанія "Ассісто" на користь арбітражного керуючого Колмикової Т.О. 25 269,45 грн в рахунок оплати основної грошової винагороди та відшкодування витрат.

Місцевим господарським судом зазначено, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.07.2014 затверджено основну грошову винагороду ліквідатору ТОВ "Берег-Інтертрейд", арбітражному керуючому Колмиковій Т.О. у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень ліквідатора. Комітетом кредиторів прийнято рішення про схвалення звіту арбітражного керуючого Колмикової Т.О. про нарахування основної грошової винагороди за період з 04.10.2013 по 01.05.2014 у сумі 16 768,00 грн та звіту про понесені витрати у сумі 6 065,46 грн.

Судом першої інстанції зазначено, що комітетом кредиторів ТОВ "Берег-Інтертрейд" схвалено звіт про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого Ракіної А.А. Відповідно до звітів грошова винагорода арбітражного керуючого Ракіної А.А.  становить 432 364,26 грн, витрати 13 240,05 грн. 

Місцевим господарським судом враховано, що під час проведення ліквідаційної процедури ТОВ "Берег-Інтертрейд" арбітражним керуючим вживались заходи спрямовані на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, майнових активів, однак, майна за рахунок якого можливо було б погасити вимоги кредиторів та грошову винагороду арбітражного керуючого згідно з ліквідаційним балансом боржника не виявлено.

Також судом першої інстанції зазначено, що фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого не створювався, а відповідно до наданого ліквідатором звіту та ліквідаційного балансу, у зв`язку із відсутністю у боржника грошових коштів та майна, яке б підлягало продажу, грошова винагорода арбітражного керуючого та понесені витрати не було відшкодовано. Отже, у зв`язку з відсутністю у банкрута будь-яких майнових активів, оплата грошової винагороди арбітражного керуючого за період виконання повноважень ліквідатора у справі пропорційно за рахунок кредиторів, судом першої інстанції визнано правомірною.

Скасовуючи вказану ухвалу місцевого господарського суду та пославшись на положення на ч. 2 ст. 30 КУзПБ, суд апеляційної інстанції зазначив, що висновки суду першої інстанції щодо затвердження звіту арбітражного керуючого про нарахування основної грошової винагороди та понесених витрат та їх стягнення з ТОВ "Фінансова компанія "Ассісто" є необґрунтованими та передчасними з огляду на передчасність висновків суду першої інстанції про відсутність у банкрута майна, за рахунок якого має сплачуватись основна винагорода арбітражного керуючого.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 12 КУзПБ арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 30 КУзПБ передбачено, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Згідно з ч. 2 ст. 30 КУзПБ право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень. Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі. У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

Частиною 5 ст. 30 КУзПБ передбачено, що кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

Згідно з ч. ч. 1, 4, 7 ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Кредитори за умови непогодження з роботою арбітражного керуючого, з належним виконанням покладених на нього функцій, з розміром оплати праці арбітражного керуючого вправі були подавати скарги на дії арбітражного керуючого, ставити питання про відсторонення його від виконання повноважень, оскаржувати ухвали суду про затвердження звітів про нарахування і виплату грошової винагороди

Кредитори як споживачі послуг арбітражного керуючого, які очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що арбітражний керуючий в свою чергу правомірно очікує на отримання передбаченої законом грошової винагороди у зв`язку із належним здійсненням ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією у конкретній справі, оплата грошової винагороди у випадку неможливості здійснення її оплати з інших джерел має покладатися на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника.

За відсутності у боржника будь-яких майнових активів, покладення оплати основної грошової винагороди арбітражного керуючого та його витрат у справі на кредиторів боржника є правильним, як у разі створення ними фонду для авансування таких витрат відповідно до ч. 5 ст. 30 КУзПБ, так і за ухвалою суду пропорційно сумам визнаних вимог, адже залишається єдиним можливим засобом дотримання принципу оплатності послуг арбітражного керуючого у відповідності до приписів ст. 43 Конституції України та ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства.

Правова позиція аналогічного змісту викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.09.2021 у справі №5002-17/1718-2011.

Разом з тим, обмежившись посиланням на передчасність затвердження судом першої інстанцій звіту арбітражного керуючого про нарахування основної грошової винагороди та понесених витрат, а також їх стягнення з ТОВ "Фінансова компанія "Ассісто", судом апеляційної не було взято до уваги наведеного вище та не перевірено доводів арбітражного керуючого Ракіної А. А. щодо не здійснення авансування коштів на оплату послуг арбітражного керуючого у цій справі та не виплати основної грошової винагороди за весь період виконання повноважень ліквідатора, не перевірено наявність будь-яких скарг чи зауважень кредиторів щодо належного здійснення арбітражним керуючим Ракіною А. А. повноважень ліквідатора банкрута. Не перевірено апеляційним судом і правильності обчислення арбітражним керуючим суми заборгованості з виплати винагороди.

Крім того, апеляційним судом не було враховано, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.12.2018 у справі №916/956/13 з посиланням на положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (який діяв до 20.10.2019) ліквідатору ТОВ "Берег-Інтертрейд" було встановлено основну грошову винагороду ліквідатора у розмірі двох середньомісячних заробітних плат керівника за рахунок кредиторів пропорційно визнаних вимог, тобто за рахунок єдиного кредитора ПАТ "ВіЕйБі Банк".

До того ж скасовуючи у повному обсязі ухвалу місцевого господарського суду від 05.08.2021 у справі № 916/956/13, в тому числі і в частині задоволення клопотання арбітражного керуючого Колмикової Т. О. про стягнення з ТОВ "Фінансова компанія "Ассісто" 25 269,45 грн в рахунок оплати основної грошової винагороди та відшкодування витрат судом апеляційної інстанції не було перевірено, чи оскаржувалась кредитором ухвала Господарського суду Одеської області у цій частині та чи наводились ним відповідні обґрунтування.

Відповідно до ст. 236 ГПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оскаржувана постанова суду апеляційної інстанцій зазначеним вище вимогам закону повністю не відповідає.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Встановивши зазначені вище порушення, з огляду на межі розгляду справи судом касаційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що постанова Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.12.2021 в частині перегляду ухвали Господарського суду Одеської області від 05.08.2021 про затвердження звіту ліквідатора про нарахування грошової винагороди у справі №916/956/13 підлягає скасуванню, а справа - направленню у цій частині на новий апеляційний розгляд до Південно-західного апеляційного господарського суду.

При новому розгляді справи суду апеляційної інстанції слід врахувати вище викладене, повно та всебічно перевірити фактичні обставини справи, дати належну оцінку наявним у справі доказам, доводам та запереченням учасників справи, і в залежності від встановленого та вимог закону, з урахуванням зауважень викладених в цій постанові, ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ГПК України, вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.     

У зв`язку з направлення справи на новий апеляційний розгляд відповідно до ст.129 ГПК України розподіл судових витрат судом не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 300, 301, 314, 315, 317 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу арбітражного керуючого Ракіної Алли Анатоліївни - задовольнити частково.

Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.12.2021 в частині перегляду ухвали Господарського суду Одеської області від 05.08.2021 про затвердження звіту ліквідатора та закриття провадження у справі № 916/956/13 - залишити без змін.

Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.12.2021 в частині перегляду ухвали Господарського суду Одеської області від 05.08.2021 про затвердження звіту ліквідатора про нарахування грошової винагороди у справі №916/956/13 - скасувати.

Справу №916/956/13 у скасованій частині направити на новий апеляційний розгляд до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя                                                                      Ткаченко Н. Г. 

Судді                                                                                          Жуков С. В.

                                                                                          Огороднік К. М.