Номер провадження: 22-ц/813/3917/22 
Справа № 522/19221/20
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л. М.
Доповідач Таварткіладзе О. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.04.2022 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Таварткіладзе О.М.,
суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О., 
за участю секретаря судового засідання: Дубрянської Н.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу представника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 червня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про стягнення успадкованої суми не отриманих спадкодавцем пенсійних виплат, -

                                В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси із позовною заявою до Головного Управління пенсійного фонду України в Одеській області про стягнення успадкованої суми не отриманих спадкодавцем пенсійних виплат у розмірі 64 128,25 грн.
Позов обґрунтований тим, що на підставі виконавчого листа № 2-а-546/10/1512 від 09.02.2012 року, який видав Київський районний суд м. Одеси, зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 державної та додаткової пенсії, як інваліду ІІ групи, за період з 01.02.2009 року, відповідно до ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру державної пенсії в вісім мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, та забезпечити відповідні виплати з врахуванням виплачених сум. Управлінням Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси зроблено перерахунок та нараховано борг в розмірі 64 128 гривень 25 копійок за період з 01.12.2009 року по 28.02.2011 року за період перебування на обліку в управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси.
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та за життя нарахований йому відповідачем борг не отримав з незалежних від нього причин.
Позивач, ОСОБА_1 , є донькою ОСОБА_2 та відповідно є спадкоємцем першої черги за законом. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 січня 2014 року № 27/2013, виданої приватним нотаріусом Одеського міського округу Петковою Н.М., позивач є спадкоємницею майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Спадщина складається з недоотриманої пенсії за рішенням суду згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в сумі 64 128 гривень 25 копійок, яка знаходиться в управлінні Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси.
13 жовтня 2020 року позивач отримала поштою відповідь від відповідача, з якої вбачається, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отримання пенсії. Також повідомлено, що для вирішення питання отримання коштів померлого батька, необхідно в судовому порядку замінити сторону у виконавчих провадженнях правонаступником. Проте, позивач не погоджується з такою позицією відповідача.
Вказуючи, що відповідач незаконно перешкоджає в реалізації прав позивача, як члена сім`ї померлого пенсіонера, на отримання невиплаченої за життя її батька пенсії згідно права на спадщину за законом, позивач просила суд задовольнити позов. 
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07 червня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 суму коштів у розмірі 64 128 гривень 25 копійок, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 січня 2014 року № 27/2013, виданого приватним нотаріусом Одеського міського округу Петковою Н.М., на користь ОСОБА_1 . Вирішено питання розподілу судових витрат. 
Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 червня 2021 року та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Будучи в розумінні ч.8 ст. 128 ЦПК України належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи на 26.04.2022 року на 14-00 г., представник Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в судове засідання не з`явився, заяву про відкладення судового засідання з повідомленням про причини не явки або про розгляд справи в режимі відеоконференції не подав. 
Будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи на 26.04.2022 року на 14-00 г., ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності.
Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням даної конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.
Враховуючи наведене та приймаючи до уваги розумний строк розгляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за відсутності належним чином повідомлених сторін. 
Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення на таких підставах.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. 
Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам відповідає. 
Задовольняючи  позов, стягуючи з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь  ОСОБА_1  суму коштів у розмірі 64 128 гривень 25 копійок, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 січня 2014 року № 27/2013, виданого приватним нотаріусом Одеського міського округу Петковою Н.М., на користь  ОСОБА_1 ,  суд першої інстанції виходив з доведеності та обґрунтованості вимог.   
Такий висновок суду першої інстанції відповідає встановленим у справі обставинам, узгоджується з дослідженими судом доказами та заснований на законодавстві. 
Судом встановлено, що:
- згідно з матеріалами завірених копій пенсійної справи ОСОБА_2 постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2013 року по справі № 2-а-1513/11-1512 апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси задоволено частково. Постанову Київського районного суду м. Одеси від 05 липня 2011 року змінено, викладено її резолютивну частину в наступній редакції: Визнано протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси та зобов`язано перерахувати і виплатити основну та додаткову пенсію ОСОБА_2 , як інваліду 2 групи, у відповідності до ст. 50, ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01 жовтня 2010 року по 22 липня 2011 року. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси призначити та здійснити ОСОБА_2 перерахунок державної і додаткової пенсії, як інваліду 2 групи, у відповідності до ст. 50, ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру основної пенсії 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за період з 01 жовтня 2010 року по 22 липня 2011 року та сплатити недоплачену частину пенсії з урахуванням виплачених сум»;
- на виконання зазначених постанов суду управлінням Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси здійснено перерахунок пенсії, додаткової пенсії на загальну суму 64 128, 25 грн., що підтверджується листами відповідача №6933 від 23 грудня 2013 року, №9357-9186/М-02/8-1500/20 від 08.10.2020 року; 
- ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 05 липня 2013 року, серія НОМЕР_1 ;
- позивач є спадкоємцем за законом на майно ОСОБА_2 , 1938 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке складається з недоотриманої пенсії за рішенням суду згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка знаходиться в Управлінні Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси, залишок коштів складає 64 128 гривень 25 копійок, які належали померлому на підставі Довідки № 6933, наданою Управлінням Пенсійного Фонду України у Київському районі м. Одеси 23.12.2013 року, що підтверджується належним чином завіреним Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 31 січня 2014 року та Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 36482166 від 30.01.2014 року;
- інші спадкоємці 1-ї черги - дружина та син померлого ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовилися від належних їм часток у спадщині на користь позивачки;
Колегія суддів виходить з такого.
Статтею 52 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
Члени сім`ї, зазначені в частині першій статті 52 цього Закону, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Статтею 1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Таким чином, аналіз статей 1218, 1219, 1227 ЦК України свідчить, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії (доплат до пенсії).
Оскільки ОСОБА_2 за життя було здійснено перерахунок пенсії на підставі постанови  Київського районного суду м. Одеси від 05 липня 2011 року, зміненої постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2013 року, а позивачка як спадкоємець за законом в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті батька та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на доплату до пенсії у сумі 64 128,25 грн., яка була нарахована, але не виплачена ОСОБА_2 , позивачка набула право на отримання нарахованої, але не виплаченої доплати до пенсії.
Аналогічний висновок застосування законодавства у таких самих правовідносинах, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі № 286/3516/16-ц, яка у відповідності до ч.4 ст. 263 та ч.2 ст. 416 ЦК України застосована судом першої інстанції до правовідносин, які виникли між сторонами справи.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позов підлягає задоволенню.
Доводи апеляційної скарги про відсутність у органів Пенсійного фонду України бюджетних призначень за відповідними нарахуваннями є неспроможними, оскільки Європейський суд з прав людини зауважив, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (пункт 26 рішення від 08 листопада 2005 року у справі «Кечко проти України», заява № 63134/00).
Такий самий висновок наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 року у справі № 286/3516/16-ц.
Інші доводи апеляційної скарги - про необхідність подання позивачем заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні з виконання судового рішення про стягнення доплати до пенсії, яке було відкрито за життя ОСОБА_2 , не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено порушення норм матеріального та процесуального права, які давали б підстави для скасування оскаржуваного судового рішення, а фактично зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду з їх оцінки, без наведення будь-яких обставин, які б ставили під сумнів набутий судом висновок або свідчили б про невірну оцінку судом доказів, які надані сторонами та невірне застосування законодавства, яке регулює спірні правовідносини, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.
У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованим; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи, якіє підставою для скасування рішення, не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, внаслідок чого апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.367, 368, 375, 382-384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - залишити без задоволення.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 червня 2021 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений: 27.05.2022 року.

Головуючий        О.М. Таварткіладзе

       Судді:        А.П. Заїкін 

                                                               С.О. Погорєлова