Постанова
Іменем України
                                                                                                
27 квітня 2022 року
м. Київ
 
справа № 335/4419/19
провадження № 61-6171св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Крата В. І.,
суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М., 
 
учасники справи: 
 
позивач - заступник керівника Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області в інтересах держави в особі Запорізької міської ради,
відповідачі: ОСОБА_1 , державний реєстратор комунального підприємства «Центр надання послуг» Балабинської селищної ради Гопка Юрій Володимирович, ОСОБА_2 ,
третя особа - приватне підприємство «Агенція Інфо Бізнес»,
 
розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Запорізького апеляційного суду від 16 березня 2021 року в складі колегії суддів Кримської О. М., Дашковської А. В., Кочеткової І. В.,
 
ВСТАНОВИВ :
 
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог 
 
У квітні 2019 року заступник керівника Запорізької місцевої прокуратури №3 Запорізької області в інтересах держави в особі Запорізької міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , державного реєстратора КП «Центр надання послуг» Балабинської селищної ради Гопки Ю. В., ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора, визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання спадщини відумерлою.
 
Позов мотивував тим, що до Запорізької місцевої прокуратури № 3 23 лютого 2018 року надійшов лист від департаменту правового забезпечення Запорізької міської ради про незаконне оформлення права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка первісно належала ОСОБА_3 , в результаті чого внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42018081050000021 від 12 березня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 190 КК України. В ході здійснення кримінального провадження позивач дізнався, що державний реєстратор КП «Центр надання послуг» Балабинської селищної ради Запорізької області Гопка Ю. В. 08 листопада 2017 року зареєстрував право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна за ПП «Агенція інфо бізнес» на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: 1, виданого 20 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Капшуровою Ю. В., відомості про що 09 листопада 2017 року внесено до реєстру. 14 листопада 2017 року державний реєстратор КП «Центр надання послуг» Балабинської селищної ради Запорізької області Гопка Ю. В. зареєстрував право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна за ОСОБА_1 в порядку виходу зі складу засновників ПП «Агенція інфо бізнес» на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: 2, виданого 10 листопада 2017 року, приватним нотаріусом Капшуровою Ю. В.
 
Прокурор зазначив, що в ході досудового розслідування приватний нотаріус Капшурова Ю. В. надала пояснення, в яких зазначила, що не посвідчувала акти приймання-передачі нерухомого майна від 20 жовтня 2017 року та 10 листопада 2017 року, а також статути та рішення ПП «Агенція інфо бізнес», з огляду на що відомості про їх реєстрацію відсутні в реєстрі нотаріальних дій. Указував, що в оригіналі реєстраційної справи щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 відсутній оригінал акту приймання-передачі нерухомого майна № 1 від 20 жовтня 2017 року про передачу ОСОБА_3 спірної квартири до статутного капіталу ПП «Агенція інфо бізнес». Крім того, акт приймання-передачі нерухомого майна № 2 від 10 листопада 2017 року про передачу спірної квартири ОСОБА_1 в рахунок його частки в статутному капіталі після виходу з учасників товариства підписано у тому числі від імені ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
 
Прокурор уважав, що рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 від 08 листопада 2017 року № 38030224 (внесено до реєстру 09 листопада 2017 року) та від 14 листопада 2017 року № 381115342 підлягають скасуванню судом на підставі статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За таких обставин визнанню недійсним, на думку прокурора, підлягав і наступний договір купівлі-продажу від 15 листопада 2017 року, за яким ОСОБА_1 відчужив спірну квартиру ОСОБА_2 . 
 
Зазначав, що відповідно до інформації Третьої Запорізької державної нотаріальної контори від 30 січня 2019 року спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася, заповіти не посвідчувалися. Згідно інформації Запорізького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області у відділі відсутні відомості щодо актового запису про шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, народження дітей, близьких родичів відносно ОСОБА_3 . Оскільки у ОСОБА_3 відсутні спадкоємці, то позивач уважав наявними правові підстави для визнання спадщини, що складається з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , відумерлою.
 
З огляду на викладене позивач просив:
визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Центр надання послуг» Балабинської селищної ради Запорізької області Гопки Ю. В. № 38030224 від 08 листопада 2017 року (внесено до реєстру 09 листопада 2017 року) про реєстрацію за ПП «Агенція інфо бізнес» права власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі акта приймання-передачі нерухомого майна, серія та, номер: 1, виданий: 20 жовтня 2017 року, видавник: приватний нотаріус Капшурова Ю. В.; 
визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Центр надання послуг» Балабинської селищної ради Запорізької області Гопки Юрія Володимировича № 38115342 від 14 листопада 2017 року про реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі акта приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: 2, виданий: 10 листопада 2017 року, видавник: приватний нотаріус Капшурова Ю. В.;
визнати недійсним договір купівлі-продажу від 15 листопада 2017 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений та зареєстрований приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Садовніченко В. М. за № 4718; 
визнати спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , а саме об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1402619223101, відумерлою.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 листопада 2020 року позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано запис державного реєстратора Комунального підприємства «Центр надання послуг» Балабинської селищної ради Запорізької області Гопки Ю. В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 38115342 від 14 листопада 2017 року про реєстрацію акту приймання-передачі нерухомого майна; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач належними й допустимими доказами не спростував факт справжності підпису ОСОБА_3 на акті №1 від 20 жовтня 2017 року та рішенні №01-10/17 від 20 жовтня 2017 року, які стали підставою для переходу права власності на спірну квартиру від ОСОБА_3 до ПП «Агенція інфо бізнес», та наявність її волевиявлення на відчуження належної їй квартири.
 
У задоволенні позовної вимоги про визнання спадщини відумерлою суд першої інстанції відмовив з огляду на те, що на момент смерті ОСОБА_3 спірна квартира вже їй не належала, а тому не ввійшла до складу спадщини. 
 
Відмовляючи в задоволенні позову про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, місцевий суд установив, що позивач не довів факт порушення оспорюваним правочином його прав та інтересів. Суд також прийняв до уваги судову практику Верховного Суду та зробив висновок про те, що ефективним способом захисту порушеного права позивача є пред`явлення віндикаційного позову, оскільки позивач (територіальна громада) ототожнює себе з власником нерухомого майна.
 
Разом із тим суд першої інстанції вважав обґрунтованими доводи позивача про незаконність переходу права власності на спірну квартиру від ПП «Агенція інфо бізнес» до ОСОБА_1 , оскільки документи, на підставі яких проведена державна реєстрація зміни права власності на квартиру, укладені після смерті ОСОБА_3 .
 
Короткий зміст постанови апеляційного суду
 
Постановою Запорізького апеляційного суду від 16 березня 2021 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та заступника прокурора задоволено частково, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 листопада 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено:
визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора КП «Центр надання послуг» Балабинської селищної ради Запорізької області Гопки Ю. В. № 38030224 від 09 листопада 2017 року про реєстрацію акту приймання-передачі нерухомого майна;
визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора КП «Центр надання послуг» Балабинської селищної ради Запорізької області Гопки Ю. В. № 38115342 від 14 листопада 2017 року про реєстрацію акту приймання-передачі нерухомого майна;
визнано недійсним договір купівлі-продажу від 15 листопада 2017 року, укладений між ОСОБА_4 , який діяв в інтересах ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 ;
визнано відумерлою спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , а саме об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1402619223101;
вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що під час державної реєстрації переходу права власності на спірну квартиру від ОСОБА_3 до ПП «Агенція інфо бізнес» на розгляд державного реєстратора були подані рішення засновників про створення юридичної особи та статут ПП «Агенція інфо бізнес», які насправді не посвідчувалися нотаріально, тобто є підробленими. Оскільки установчий капітал юридичної особи міг бути набутий лише на підставі рішення засновників та статуту юридичної особи, які, як установив суд, не створюють жодних юридичних наслідків, колегія суддів зробила висновок, що ПП «Агенція інфо бізнес» не набула права власності на квартиру, належну ОСОБА_3 . Суд апеляційної інстанції також прийняв до уваги, що державна реєстрація права власності не є підставою для переходу права власності на нерухоме майно від однієї особи до іншої, а лише підтверджує відповідний юридичний факт. Підставою переходу права власності на квартиру в справі, що переглядається, зазначено акт приймання-передачі нерухомого майна № 1 від 20 жовтня 2017 року, який не надавався нотаріусу, а також відсутній у матеріалах реєстраційної справи, що суперечить вимогам пункту 48 Порядку «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та свідчить про відсутність у державного реєстратора підстав для прийняття рішень про державну реєстрацію прав і їх обтяжень.
 
Колегія суддів зазначила, що подальша неможливість переходу права власності на спірну квартиру до ОСОБА_1 в процесі виходу зі складу засновників ПП «Агенція інфо бізнес» обумовлена саме тим, що право власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 фактично не перейшло до ПП «Агенція інфо бізнес», а було зареєстровано за юридичною особою без достатніх правових підстав унаслідок прийняття державним реєстратором протиправного рішення № 38030224 від 08 листопада 2017 року (внесено до реєстру 09 листопада 2017 року).
 
Визнаючи оспорюваний договір відчуження квартири, апеляційний суд виходив із того, що на час його укладення спірна квартира не належала відповідачу ОСОБА_1 і як наслідок не могла бути ним відчужена. Колегія суддів уважала також такими, що підлягають задоволенню, позовні вимоги про визнання спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , відумерлою, оскільки матеріалами справи підтверджується відсутність спадкоємців останньої.
 
Колегія суддів не погодилася з висновком суду першої інстанції про те, що ефективним способом захисту порушеного права в цій справі є віндикаційний позов, оскільки на час звернення прокурора до суду з позовом спірне нерухоме майно не перебувало у володінні Запорізької міської ради на підставах, визначених законом. Існував лише законний інтерес територіальної громади міста Запоріжжя, заснований на правових нормах статті 1277 ЦК України, що регулюють правовідносини набуття і припинення права власності після смерті особи у якої відсутні спадкоємці. Ці законні очікування полягали у праві територіальної громади в особі Запорізької міської ради набути право власності на відумерлу спадщину. Одночасно з цим у територіальної громади існує обов`язок звернутись до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою.
 
Суд апеляційної інстанції також погодився з доводами апеляційної скарги відповідача про те, що, визнаючи протиправним та скасовуючи запис про державну реєстрацію права власності на майно, місцевий суд вийшов за межі позовних вимог, адже прокурор оспорював саме рішення державного реєстратора, а не реєстраційний запис.
 
Аргументи учасників справи
 
12 квітня 2021 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову апеляційного суду та просила її скасувати в частині вирішення вимог апеляційної скарги прокурора та повного задоволення позовних вимог. У частині вирішення вимог її апеляційної скарги щодо неможливості визнання протиправним запису про державну реєстрацію речових прав у випадку оспорення рішення державного реєстратора відповідачка просила залишити постанову апеляційного суду без змін.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що:
            оскаржена постанова апеляційного суду ґрунтується на неналежних та недопустимих доказах, зокрема, копіях експертних висновків та інших документів, наявних у матеріалах кримінального провадження, однак оригінали яких не долучені до матеріалів справи й не досліджувалися судом;
            прокурор не довів наявність підстав для представництва держави в цій справі;
            ефективним способом захисту порушеного права власника нерухомого майна є пред`явлення віндикаційного, а не негаторного позову;
            апеляційний суд не визначився з моментом набуття територіальною громадою права власності на спірну квартиру та помилково визнав відумерлою спадщину, яка фактично вибула з власності спадкодавця ще за його життя;
            оскаржена постанова порушує права ОСОБА_2 як добросовісного набувача нерухомого майна;
            належним способом захисту є пред`явлення позовної вимоги про оскарження запису про державну реєстрацію речового права, а не рішення державного реєстратора;
            ПП «Агенція інфо бізнес» не було залучено до участі в справі як співвідповідач, а також не було належним чином повідомленим про розгляд справи;
            оскаржена постанова суперечить практиці Європейського Суду з прав людини в частині того, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом.
 
У серпні 2021 року від заступника керівника Запорізької обласної прокуратури надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому прокурор просив залишити її без задоволення, а оскаржене судове рішення без змін.
 
Відзив мотивований тим, що доводи касаційної скарги про неефективність обраного позивачем способу захисту не заслуговують на увагу, оскільки оскаржена постанова апеляційного суду вже виконана державним реєстратором. Зазначає, що право власності від ОСОБА_3 перейшло до відповідачів на підставі підроблених (або взагалі відсутніх) документів, що свідчить про законність та обґрунтованість ухваленого апеляційним судом рішення.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 17 червня 2021 року відкрито касаційне провадження в справі та відмовлено в задоволенні клопотання про зупинення виконання постанови апеляційного суду до закінчення її перегляду в касаційному порядку.
 
Ухвалою Верховного Суду від 26 квітня 2022 року справу призначено до судового розгляду.
 
Межі та підстави касаційного перегляду
 
Переглядаючи в касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).
 
В ухвалі Верховного Суду від 17 червня 2021 року вказано, що касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме що апеляційний суд при вирішенні справи не застосував висновків, викладених у постановах Верховного Суду України від                 19 листопада 2014 року в справі № 6-170цс14, від 13 травня 2015 року в справі № 6-67цс15, від 30 січня 2012 року в справі № 6-61цс11, від 21 листопада                  2012 року в справі № 6-136цс12 та постановах Верховного Суду від 26 травня 2020 року в справі № 912/2385/15, від 18 лютого 2021 року в справі                                № 609/1231/19, від 20 травня 2020 року в справі № 303/6974/16-ц, від                            14 листопада 2018 року в справі № 183/1617/16, від 11 вересня 2018 року в справі № 909/968/16, від 16 лютого 2021 року в справі № 910/2861/18, від                    25 березня 2020 року в справі № 357/2418/15-ц, від 20 березня 2019 року в справі № 521/8368/15-ц, від 13 листопада 2019 року в справі № 645/4220/16-ц, від 27 листопада 2019 року в справі № 495/9786/16.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Суди встановили, що квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_3 на праві власності.
 
23 лютого 2018 року за вих. № 02/01/01-18/0072 департаментом правового забезпечення Запорізької міської ради на ім`я керівника Запорізької місцевої прокуратури № 3 направлено звернення щодо факту незаконного оформлення права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , і має ознаки відумерлої спадщини.
 
13 березня 2018 року до ЄРДР за № 42018081050000021 внесено відомості про кримінальне правопорушення за частиною третьою статті 190 КК України з підстав того, що в листопаді 2017 року невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , яка має ознаки відумерлої спадщини.
 
Рішення № 01-10/17 від 20 жовтня 2017 року засновників приватного підприємства «Агенція інфо Бізнес», наявне в матеріалах справи, має наступний зміст: фізичні особи ОСОБА_3 та ОСОБА_1 вирішили створити ПП «Агенція інфо бізнес». Для забезпечення господарської діяльності за рахунок внесків засновників наділили ПП «Агенція інфо бізнес» статутним капіталом у розмірі 200 000 грн. 
 
У статуті засновників приватного підприємства «Агенція інфо бізнес» від 20 жовтня 2017 року зазначено, що ОСОБА_3 формує частку у статутному капіталі підприємства за рахунок внеску об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 за рахунок грошових коштів у розмірі 150 000 грн.
 
Рішенням засновників ПП «Агенція інфо бізнес» № 01-10/17 від 20 жовтня 2017 року затверджено статут ПП «Агенція інфо Бізнес».
 
Рішення № 02-11/17 від 10 листопада 2017 року власників приватного підприємства «Агенція інфо Бізнес», наявне в матеріалах справи, має наступний зміст: присутні власники ОСОБА_3 та ОСОБА_1 вирішили вивести зі складу власників підприємства ОСОБА_1 за власним бажанням і передати ОСОБА_1 об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 загальною вартістю 50 000 гривень. Крім того, у рішенні зазначено, що розмір статутного капіталу підприємства зменшено до 150 000 грн. Розподілено частку статутного капіталу підприємства наступним чином: ОСОБА_3 - 100 (сто) часток, що становить 150 000 гривень; ОСОБА_3 призначено на посаду директора підприємства з 11 листопада 2017 року.
 
У статуті засновників приватного підприємства «Агенція інфо бізнес» від 10 листопада 2017 року (пункт 1.1) зазначено, що власником підприємства є ОСОБА_3 
 
Статут ПП «Агенція інфо бізнес» в редакціях від 20 жовтня 2017 року та 10 листопада 2017 року, рішення засновників ПП «Агенція інфо бізнес» № 01-10/17 від 20 жовтня 2017 року та рішення власників ПП «Агенція інфо бізнес» № 02-11/17 від 10 листопада 2017 року мають відтиск печатки та підпис від імені приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округа Запорізької області Капшурової Ю. В. з нанесенням напису з інформацією про дату такого посвідчення та номером запису в реєстрі.
 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, спадкоємців не мала.
 
Відповідно до акту прийому-передачі нерухомого майна із статутного капіталу ПП «Агенція інфо бізнес» № 2 від 10 листопада 2017 року ОСОБА_1 передано об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 . Акт підписаний від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Акт має напис, відповідно до якого приватний нотаріус Капшурова Ю. В. засвідчила справжність підпису директора ПП «Агенція інфо бізнес» ОСОБА_3, який зроблено у її присутності. Нотаріусом особу представника встановлено, його дієздатність та повноваження перевірено. Зареєстровано в реєстрі за № 1164.
 
Акт № 1 від 20 жовтня 2017 року, яким указана квартира передана ОСОБА_3 до статутного капіталу ПП «Агенція інфо бізнес» в матеріалах реєстраційної справи відсутній; сторонами суду також не наданий.
 
08 листопада 2017 року державним реєстратором КП «Центр надання послуг» Балабинської селищної ради Запорізької області Гопкою Ю. В. зареєстровано право власності на спірну квартиру за ПП «Агенція інфо бізнес» на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: 1, виданого 20 жовтня 2017 року видавник ПП «Агенція інфо бізнес».
 
Відомості внесено до реєстру 09 листопада 2017 року тим же державним реєстратором, індексний номер рішення 38030224.
 
14 листопада 2017 року державним реєстратором КП «Центр надання послуг» Балабинської селищної ради Запорізької області Гопкою Ю. В. зареєстровано право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна за ОСОБА_1 на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: 2, виданий 10 листопада 2017 року, видавник: приватний нотаріус Капшурова Ю. В.
 
15 листопада 2017 року приватний нотаріус Садовніченко В. М. зареєстрував право власності на спірний об`єкт нерухомого майна за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири серія та номер 4718, укладеного між нею як покупцем та ОСОБА_1 як продавцем. 
 
Під час допиту в якості свідка в ході кримінального провадження нотаріус Капшурова Ю. В. показала, що 20 жовтня 2017 року взагалі не вчиняла ніяких нотаріальних дій (ні посвідчення акту приймання-передачі нерухомого майна, ні засвідчення його копії, ні засвідчення підписів на акті приймання-передачі нерухомого майна), окрім заведення спадкової справи. На сторінці 65 реєстру для реєстрації нотаріальних дій нею зареєстровано нотаріальні дії 16 жовтня 2017 року, 21 жовтня 2017 року. Особи ОСОБА_3 та ОСОБА_1 їй не відомі та за вчиненням нотаріальних дій до неї ніколи не звертались. Відбитки печатки приватного нотаріуса з зазначенням П.І.Б. Капшурової Ю. В. зроблено підробленою печаткою, підпис свідком не виконувався.
 
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя №334/1579/18 від 14 березня 2018 року задоволено клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 3 про тимчасовий доступ до документів з можливістю вилучення оригіналу нотаріальної справи стосовно посвідчення договору купівлі-продажу спірної квартири. За результатами виконання вказаної ухвали складено протокол тимчасового доступу до речей і документів та акт про вилучення документів з їх переліком.
 
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя №334/4473/18 від 26 червня 2018 року задоволено клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 3 про тимчасовий доступ до матеріалів реєстраційної справи ПП «Агенція інфо бізнес», яка знаходилась в департаменті реєстраційних послуг Запорізької міської ради з можливістю їх вилучення. За результатами виконання вказаної ухвали складено протокол тимчасового доступу до речей і документів.
 
Згідно з «Описом документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії державна реєстрація новоутвореної шляхом заснування юридичної особи» за підписом заявника ОСОБА_1 від 06 листопада 2017 року для проведення реєстраційної дії державна реєстрація новоутвореної шляхом заснування юридичної особи ПП «Агенція інфо бізнес» надано: реєстраційну картку, рішення засновників про створення юридичної особи, статут.
 
Згідно з «Описом документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» за підписом заявника ОСОБА_1 від 14 листопада 2017 року для проведення реєстраційної дії державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» «ПП «Агенція інфо бізнес» надала: реєстраційну картку, рішення про внесення змін до установчих документів, нова редакція установчих документів, копія платіжного доручення 
 
Згідно з висновком експертизи, проведеної Запорізьким відділенням Дніпропетровського НДІ судових експертиз № 656-19 від 19 вересня 2019 року, призначеної в межах кримінального провадження, відтиски круглої гербової печатки «Приватний нотаріус Капшурова Юлія Валеріївна», розміщені на досліджуваних документах, виконані не круглою гербовою печаткою «Приватний нотаріус Капшурова Юлія Валеріївна»; відтиски текстового штампу приватного нотаріуса Капшурова Ю. В. виконані не текстовим штампом приватного нотаріуса Капшурової Ю. В.
 
Згідно з висновком експертизи, проведеної Запорізьким відділенням Дніпропетровського НДІ судових експертиз № 657-19 від 20 вересня 2019 року, призначеної в межах кримінального провадження, виявлені експертами розбіжності по загальним та окремим ознакам почерку стійкі, суттєві, виходять за межі варіантів ознак почерку приватного нотаріуса Капшурової Ю. В., у своїй сукупності диференціюють рукописний текст та дають підставу зробити категоричний висновок про те, що досліджуваний почерк виконаний не Капшуровою Ю. В. , а іншою особою. 
 
У кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за № 4201808105000021 від 13 березня 2018, прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 3 затверджено обвинувальний акт відносно ОСОБА_1 .
 
Відповідно до повідомлення КП «Центр надання послуг» Балабинської селищної ради Запорізької області реєстраційна справа щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 відсутня.
 
Позиція Верховного Суду
 
Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора КП «Центр надання послуг» Балабинської селищної ради Запорізької області Гопки Ю. В. № 38030224 віл 08 (09) листопада 2017 року
 
Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).
 
Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку (стаття 51 ЦПК України).
 
Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.
 
Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в його задоволенні.
 
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року в справі № 200/11374/18 (провадження № 61-17508св20) зроблено висновок, що «спір про скасування рішення, запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно треба розглядати як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно. Суди попередніх інстанцій не звернули увагу на те, що відповідно до змісту та характеру відносин між сторонами, спір виник з приводу порушення ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», права власності ОСОБА_1 на квартиру, внаслідок здійснення державної реєстрації такого права за ПАТ «Укрсоцбанк», а тому належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано».
 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати від 20 жовтня 2021 року в справі № 509/3995/15 (провадження № 61-7070св20) зазначено, що «належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача».
 
У справі, що переглядається, заступник прокурора пред`явив позов, у якому, зокрема, просив визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Центр надання послуг» Балабинської селищної ради Запорізької області Гопки Ю. В. № 38030224 від 08 листопада 2017 року (внесено до реєстру 09 листопада 2017 року) про реєстрацію за ПП «Агенція інфо бізнес» права власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі акта приймання-передачі нерухомого майна, серія та, номер: 1, виданий: 20 жовтня 2017 року, видавник: приватний нотаріус Капшурова Ю. В.
 
Зміст і характер відносин між учасниками справи з урахуванням установлених судами попередніх інстанцій обставин справи свідчать, що спір у справі в частині пред`явлених позовних вимог про визнання протиправним і скасування рішення державного реєстратора виник між територіальною громадою міста Запоріжжя та ПП «Агенція інфо бізнес» як особою, за якою зареєстровано право власності на спірне нерухоме майно.
 
При цьому ПП «Агенція інфо бізнес» залучено до участі в справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Клопотань про залучення вказаної особи до участі в справі як співвідповідача або про заміну неналежного відповідача позивач не заявляв. Державний реєстратор КП «Центр надання послуг» Балабинської селищної ради Запорізької області Гопка Ю. В. є неналежним відповідачем у справі, а тому в задоволенні зазначеної позовної вимоги слід було відмовити з цієї підстави.
 
Щодо позовних вимог про визнання протиправним і скасування рішення державного реєстратора № 38115342 від 14 листопада 2017 року та визнання договору купівлі-продажу квартири від 15 листопада 2017 року недійсним
 
Відповідно до частин перших статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
 
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
 
Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. 
 
У приватному праві недійсність (нікчемність чи оспорюваність) може стосуватися або «вражати» договір, правочин, акт органу юридичної особи, державну реєстрацію чи документ. Усталеним в судовій практиці та цивілістичній доктрині є поділ недійсних правочинів на нікчемні та оспорювані.
 
Нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (частина друга статті 215 ЦК України). 
 
У справі, що переглядається, апеляційний суд визнав договір купівлі-продажу спірної квартири від 15 листопада 2017 року недійсним як такий, що порушує публічний порядок в силу положень 228 ЦК України, згідночастини першоїякої правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, зокрема, незаконне заволодіння майном.
 
Разом із тим правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним (частина друга статті 228 ЦК України). 
 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 вересня 2021 року у справі № 146/898/20 (провадження № 61-10983св21) з посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18) зроблено висновок, що «нікчемність правочину конструюється за допомогою «текстуальної» недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. З позицій юридичної техніки така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах «нікчемний», «є недійсним». Визнання нікчемного правочину недійсним за вимогою його сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та в мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину».
 
За таких обставин визнання правочину щодо відчуження нерухомого майна недійсним з підстав, установлених статтею 228 ЦК України, не є ефективним способом захисту порушеного права позивача. 
 
Визнання протиправним та скасування проміжної державної реєстрації права власності на нерухоме майно (рішення державного реєстратора від 14 листопада 2017 року) також є неефективним у контексті цього спору, оскільки не відновить порушеного права позивача.
 
Ефективним способом захисту порушеного права територіальної громади міста Запоріжжя є визнання спадщини, а саме квартири АДРЕСА_1 відумерлою з подальшим витребуванням нерухомого майна з чужого незаконного володіння в порядку статей 387-388 ЦК України.
 
Щодо позовних вимог про визнання спадщини відумерлою
 
У справі, що переглядається, Запорізька міська рада є особою, на яку законом покладено обов`язок по захисту прав територіальної громади, а її інтерес у вирішенні спору полягає в тому, щоб майно, відносно якого відсутні спадкоємці, не було незаконно виведено зі спадкової маси, оскільки від цього залежить подальша можливість переходу такого майна у власність територіальної громади.
 
Відповідно до частини першої статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.
 
Апеляційний суд установив, що:
            квартира АДРЕСА_1 належала на праві власності ОСОБА_3 ;
спірна квартира вибула з власності ОСОБА_3 на підставі підроблених документів, що свідчить про неукладення нею правочинів та відсутність волевиявлення, спрямованого на відчуження належного їй нерухомого майна;
після смерті ОСОБА_3 відсутні спадкоємці, які прийняли спадщину.
 
За таких обставин суд апеляційної інстанції зробив правильний висновок про наявність підстав для визнання відумерлою спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , а саме об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1402619223101.
 
Доводи касаційної скарги з посиланням на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 березня 2019 року в справі № 521/8368/15-ц(провадження № 61-17779св18) про те, що оскаржена постанова порушує права відповідачки як добросовісного набувача нерухомого майна, а також суперечить положенням Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів відхиляє, оскільки у вказаній справі висновок, що «конструкція, за якої добросовісний набувач втрачає майно і сам змушений шукати способи компенсації своїх втрат є неприйнятною та покладає на добросовісного набувача індивідуальний та надмірний тягар» зроблений в контексті можливості задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння.
 
У справі, що переглядається, позовних вимог про витребування нерухомого майна позивач не пред`явив, а тлумачення положень статті 1277 ЦК України свідчить, що обставини добросовісності останнього власника нерухомого майна та виправданості втручання держави в його право мирного володіння майном при вирішенні питання про визнання спадщини відумерлою встановленню та оцінці судом не підлягають.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (частина третя статті 400 ЦПК України).
 
Доводи касаційної скарги в зв`язку з необхідністю врахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року в справі № 200/11374/18 (провадження № 61-17508св20), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 вересня 2021 року у справі № 146/898/20 (провадження № 61-10983св21), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати від 20 жовтня 2021 року в справі № 509/3995/15 (провадження № 61-7070св20), дають підстави для висновку про те, що судові рішення у справі, що переглядається, в частині вирішення позовних вимог про визнання протиправними й скасування рішень державного реєстратора та визнання договору купівлі-продажу недійсним ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судові рішення в зазначених частинах - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову. 
 
Постанова апеляційного суду в частині задоволення позовних вимог про визнання спадщини відумерлою підлягає залишенню без змін як прийнята з дотриманням норм матеріального й процесуального права.
 
З урахуванням висновку щодо суті касаційної скарги із Запорізької міської ради на користь ОСОБА_2 у порядку статті 141 ЦПК України підлягає стягненню сплачений судовий збір за подання апеляційної та касаційної скарг пропорційно до задоволених вимог скарг у розмірі 14 407,50 грн.
 
Керуючись статтями 141, 400, 409, 410, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ :
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_2 задовольнити частково.
 
Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 листопада 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 16 березня 2021 року в частині вирішення позовних вимог заступника керівника Запорізької місцевої прокуратури №3 Запорізької області в інтересах держави в особі Запорізької міської ради до ОСОБА_1 , державного реєстратора КП «Центр надання послуг» Балабинської селищної ради Гопки Юрія Володимировича, ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора та визнання недійсним договору купівлі-продажу скасувати й ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. 
 
Постанову Запорізького апеляційного суду від 16 березня 2021 рокув частині задоволення позову заступника керівника Запорізької місцевої прокуратури №3 Запорізької області в інтересах держави в особі Запорізької міської ради до ОСОБА_1 , державного реєстратора КП «Центр надання послуг» Балабинської селищної ради Гопки Юрія Володимировича, ОСОБА_2 про визнання спадщини відумерлою залишити без змін.
 
Стягнути із Запорізької міської ради на користь ОСОБА_2  судові витрати, пов`язані з розглядом справи в судах апеляційної та касаційної інстанцій, у розмірі 14 407,50 грн.
 
З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 листопада 2020 року та постанова Запорізького апеляційного суду від 16 березня 2021 рокув скасованих частинах втрачають законну силу та подальшому виконанню не підлягають.
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                      В. І. Крат
 
Судді                                                                                 Н. О. Антоненко
 
                                                                                          І. О. Дундар
 
                                                                                         Є. В. Краснощоков
 
                                                                                         М. М. Русинчук