ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2022 року 
м. Київ
cправа №  11/60 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Білоуса В.В. - головуючого, Жукова С.В., Картере В.І.
за участю секретаря судового засідання - Кондратюк Л.М.;

за участю представників сторін:
скаржника - арбітражний керуючий Єрохін О.П.       
ІДЕЛБЕРГ РЕСУРСЕЗ ІНК.- адвокат Захватаєв А.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon" касаційну скаргу Арбітражного керуючого Єрохіна Олега Петровича 
на постанову Центрального  апеляційного господарського суду 
від 18.10.2021
у складі колегії суддів: Верхогляд Т.А. - головуючого, Білецької Л.М., Паруснікова Ю.Б.
у справі № 11/60
за заявою боржника Публічного акціонерного товариства "Світловодський маслосиркомбінат"       
про банкрутство,-

ВСТАНОВИВ:
1. Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області 03.07.2009 порушено провадження у справі про банкрутство ПАТ "Світловодський маслосиркомбінат".

2. 28.09.2012 постановою Господарського суду Кіровоградської області ПАТ "Світловодський маслосиркомбінат" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

3. 18.01.2021 ліквідатором подано до господарського суду звіт від 15.01.2021 та ліквідаційний баланс банкрута.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій 
4. Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 07.04.2021 звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута затверджено. Ліквідовано юридичну особу банкрута - Публічне акціонерне товариство "Світловодський маслосиркомбінат". Провадження у справі закрито. 

5. Не погодившись з ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Горизонт" оскаржило її в апеляційному порядку. 

6. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 18.10.2021 апеляційну скаргу задоволено. Ухвалу суду першої інстанції скасовано. Відмовлено в затвердженні звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу ПАТ "Світловодський маслосиркомбінат". Справу № 11/60 направлено для подальшого розгляду до Господарського суду Кіровоградської області на стадію ліквідаційної процедури.

Рух касаційної скарги
7. 02.12.2021 Арбітражний керуючий Єрохін Олег Петрович звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою № 01-21/58 від 01.12.2021 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.10.2021 у справі № 11/60, підтвердженням чого є накладна відділення поштового зв`язку на конверті, в якому надійшла касаційна скарга.

8. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги Арбітражного керуючого Єрохіна Олега Петровича    у справі № 11/60 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Жукова С. В., судді - Ткаченко Н. Г., що підтверджується протоколом передачі    судової справи раніше визначеному складу суду    від 06.12.2021.

9. Ухвалою Верховного Суду від 21.12.2021 підстави наведені у клопотанні Арбітражного керуючого Єрохіна Олега Петровича про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Центрального апеляційного господарського суду від 18.10.2021 у справі    № 11/60 - визнано неповажними. Касаційну скаргу Арбітражного керуючого Єрохіна Олега Петровича    на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.10.2021 у справі № 11/60 залишено без руху на підставі частини третьої  статті 292 Господарського процесуального кодексу України. 

10. Повідомлено Арбітражному керуючому Єрохіну Олегу Петровичу    про право у термін до 05.01.2022 звернутись до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку навівши інші підстави для поновлення строку та надавши докази в обґрунтування вказаних доводів.

11. 04.01.2022 Арбітражний керуючий Єрохін Олег Петрович направив до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Центрального апеляційного господарського суду від 18.10.2021 у справі № 11/60.

12. Ухвалою Верховного Суду від 14.02.2022 відкрито касаційне провадження у справі № 11/60 за касаційною скаргою Арбітражного керуючого Єрохіна Олега Петровича№ 01-21/58 від 01.12.2021 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.10.2021. Призначено розгляд касаційної скарги на 22.03.2022 о 10:15 год.

13. Ухвалою Верховного Суду від 05.04.2022 призначено розгляд касаційної скарги Арбітражного керуючого Єрохіна Олега Петровича№ 01-21/58 від 01.12.2021 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.10.2021 у справі № 11/60 на  24.05.2022 о 10 год. 15 хв.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими аргументами особи, яка подала касаційну скаргу.
14. Не погоджуючись з ухваленою постановою, арбітражним керуючим Єрохіним О.П. подано касаційну скаргу в якій останній просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

15. Касаційну скаргу мотивовано наступним.

15.1 Судом апеляційної інстанції залишено поза увагою те, що на електронному аукціоні 21.04.2020 продано все виявлене майно боржника, у тому числі корпоративні права.

15.2 Судом апеляційної інстанції не враховано, що інформація з реєстрів, яка була надана до суду апеляційної інстанції, лише вказує про те, що відповідне майно раніше належало боржнику.

16. Скаржник в судовому засіданні 24.05.2022 підтримав касаційну скаргу з підстав викладених в ній.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі
17. Представник ІДЕЛБЕРГ РЕСУРСЕЗ ІНК. в судовому засіданні 24.05.2022 підтримав касаційну скаргу.

Позиція Верховного Суду
18. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

19. Відповідно статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

20. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

21. Провадження у справі про банкрутство ПАТ "Світловодський маслосиркомбінат" порушено ухвалою Господарського суду Кіровоградської області  03.07.2009.

22. 28.09.2012    постановою Господарського суду Кіровоградської області ПАТ "Світловодський маслосиркомбінат" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

23. Ухвалою від 01.08.2016 Господарський суд призначив ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Єрохіна О.П., зобов`язав ліквідатора, арбітражного керуючого Єрохіна О.П. після завершення усіх розрахунків з кредиторами подати господарському суду звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, що відповідають вимогам  статті 32 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
                     
24.  21.10.2019 введено в дію  Кодекс України з процедур банкрутства, пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень якого передбачено, що з дня введення в дію цього  Кодексу, визнано таким, що втратив чинність, зокрема,  Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
                    
25. Відповідно до частини першої  статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства  провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
                    
26. Пунктом 4  Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства    встановлено, що з дня введення в дію цього  Кодексу  подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього  Кодексу  незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього  Кодексу  перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до  Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього  Кодексу.
                     
27. 18.01.2021 ліквідатором подано до господарського суду звіт від 15.01.2021 року та ліквідаційний баланс банкрута (том 62 а.с. 39-42).
                    
28. Згідно положень  статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства    банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Кодексом, грошові вимоги кредиторів інакше, ніж через застосування ліквідаційної процедури.
                    
29. Нормами статей  61, 65 Кодексу України з процедур банкрутства  визначені повноваження ліквідатора у ліквідаційній процедурі та вимоги до звіту ліквідатора. 

30. За змістом наведених норм   правильне завершення ліквідаційної процедури є основним завданням ліквідатора, який, з урахуванням покладених на нього  Законом про банкрутство  повноважень повинен наполегливо та добросовісно працювати упродовж всієї процедури ліквідації.  Звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс є підсумковими документами, які підтверджують належне проведення ліквідатором всіх необхідних заходів ліквідаційної процедури, вчинення адекватних дій щодо виявлення кредиторів та активів боржника, за результатами розгляду яких суд приймає ухвалу про ліквідацію боржника та закриття провадження у справі.
                  
31.  Законодавцем передбачено певну сукупність дій, які необхідно вчинити в ході ліквідаційної процедури та перелік додатків до звіту ліквідатора, які подаються суду разом з зазначеним звітом та є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, яке проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів).
                    
32. Подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за результатом проведених дієвих заходів, які передбачені у ліквідаційній процедурі.
                    
33. Законом не визначено вичерпного переліку таких заходів, які має вчинити ліквідатор для завершення ліквідаційної процедури, визначені тільки основні напрямки таких дій, що дозволяють сформувати ліквідаційну масу та задовольнити, за умови виявлення майна (ліквідних активів), вимоги кредиторів, що логічно випливає із визначених Законом повноважень ліквідатора та надає останньому можливість відповідно до власного самостійного та незалежного розсуду вчиняти дії щодо виявлення та розшуку активів банкрута для формування ліквідаційної маси.

34.  Разом з тим обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів, спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому ні у кого не повинен виникати обґрунтований сумнів щодо їх належного здійснення (принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі). Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 927/1191/14, від 08.05.2018 у справі № 904/5948/16, від 02.07.2019 у справі № 5011-46/1733-2012, від 09.07.2019 у справі № 15/55/2011/5003 та від 27.08.2019 у справі № 913/982/14.
                    
35. Принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора полягає у тому, що кредитор повинен обґрунтовувати, що саме не вчинив ліквідатор і як це вплинуло на результат формування ліквідаційної маси (висновок про застосування норм права, який викладений у постанові Верховного Суду від 06.06.2018 у справі    № 904/4863/13).
                    
36. У  статті 65 Кодексу України з процедур банкрутства    законодавець визначив обов`язковий перелік документів, без яких не може бути затверджений звіт ліквідатора господарським судом, який водночас не є вичерпним.
                    
37. Крім документів, безпосередньо визначених у  статті 65 Кодексу України з процедур банкрутства, для доведення правомірності та повноти своїх дій у ліквідаційній процедурі ліквідатором можуть бути додані до звіту та відображені у ньому інші відомості, які спрямовані на доведення господарському суду, комітету кредиторів та окремим кредиторам виконання    покладених на ліквідатора обов`язків належним чином.
                    
38. У ліквідаційній процедурі завданням ліквідатора є не проста констатація факту відсутності майна, а дієвий і належний пошук майна банкрута, тому ліквідатор у звіті має довести, що його дії мали саме мету пошуку і виявлення майна банкрута.    Під час ліквідаційної процедури ліквідатор має здійснювати обґрунтовані і логічні дії, а також здійснювати запити до відповідних органів, з врахуванням минулої діяльності банкрута (постанова Верховного Суду від 05.11.2019 у справі № 49/164-б).

39. Аргументи скаржника (пункти 15.1, 15.2 постанови) визнаються колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду безпідставними та необґрунтованими, а тому відхиляються Судом з огляду на таке.

39.1 Судами попередніх інстанцій встановлено, що АТ "Банк "Фінанси та Кредит" визнано кредитором ПАТ "Світловодський маслосиркомбінат". Кредиторські вимоги Банку в розмірі 31 708 074,00 грн забезпечені іпотекою відповідно до Договору іпотеки № 2105ЦИК/0507 від 18.05.2007 укладеного між АТ "Банк "Фінанси та Кредит" та ПАТ "Світловодський маслосиркомбінат".

39.2 Згідно вказаного Договору іпотеки в іпотеку Банку передано Єдиний майновий комплекс підприємства, який складається з усіх видів майна, призначених для його діяльності, включаючи: будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, а також право на торгівельну марку та інші права, які належать Іпотекодавцю, а саме нерухоме майно Єдиного майнового комплексу складається з наступних будівель та споруд:

- Цілий комплекс будівель, що знаходяться за адресою: Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Макаренка, 2.

- Адмінбудинок, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Макаренка, 7Е.

- Комплекс будівель, що знаходяться за адресою: Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Комсомольська, 34Б.

- Устаткування, інвентар, інше майно та майнові права Єдиного майнового комплексу підприємства - Іпотекодавця зазначені в переліку, згідно Додатку № 1 до цього Договору.

39.3 Також, судами попередніх інстанцій встановлено, що 28.11.2007 між АТ "Банк "Фінанси та Кредит" та ПАТ "Світловодський маслосиркомбінат" укладено Договір про внесення змін до Договору іпотеки № 2105ЦИК/0507 від 18.05.2007, згідно якого змінена вартість предмету іпотеки, а також перелік устаткування, інвентаря, іншого майна та майнових права Єдиного майнового комплексу підприємства - іпотекодавця перелічені в Додатку № 2 до Договору, Додаток № 1 до Договору визнано таким, що втратив чинність. 02.11.2012 між ПАТ "Світловодський маслосиркомбінат" та ТОВ "Дніпровська молочна компанія" укладено Договір купівлі-продажу майна з додатками 1,2,3. Відповідно до якого, Єдиний майновий комплекс ПАТ "Світловодський маслосиркомбінат", який був предметом Договору іпотеки № 2105ЦИК/0507 від 18.05.2007, у тому числі будівлі, споруди, устаткування, інвентар, право на торгівельну марку, інші права та майнові права продано ТОВ "Дніпровська молочна компанія", кошти отримані від продажу в сумі 10 266 400,00 грн перераховані АТ "Банк "Фінанси та Кредит".

39.4 Крім цього, в ході проведенні ліквідаційної процедури ліквідатором з`ясовано, що ПАТ "Світловодський маслосиркомбінат" на праві власності належить нерухоме майно, а саме:

- приміщення цеху інкубації, яке розташоване за адресою: Кіровоградська область, смт.    Добровеличківка, вул. Промислова, 28;

- 2/5 нежитлових приміщень, яке розташоване за адресою: Кіровоградська область, Устинівський район, смт. Устинівка, вул. Об`їзна, 8;

- частина цілісного майнового комплексу, яка розташована за адресою: Херсонська обл., Великоолександрівський р., смт. Велика Олександрівка, вулиця Заводська, будинок 16;

- частина нежитлових приміщень, яка розташована за адресою: Полтавська обл., Кобеляцький район, м. Кобеляки, вулиця Касьяна, будинок 43/16.

39.5 Судом апеляційної інстанції також встановлено, що арбітражний керуючий Єрохін О.П. зазначав, що на аукціоні від 21.04.2020 було продано майно банкрута, а саме:

- 2/5 частки нежитлових будівель загальною площею 1 557,2 кв.м., яке розташовена за адресою: Кіровоградська область, Устинівський р-н, смт. Устинівка,вул. Об`їздна, 8.

- частина цілісного майнового комплексу, загальною площею 165,8 кв.м., яка розташована за адресою: Херсонська обл., Великоолександрівський р-н, смт. Велика Олександрівка, вул. Заводська, буд. 16.

- частина нежитлового приміщення цілісного майнового комплексу хлібзаводу загальною площею 124,9 кв.м., за адресою: Полтавська обл., Кобеляцький р-н, м. Кобеляки, вул. Касьяна, буд. 43/16.

- 1/4 частина цеху інкубації загальною площею 305,4 кв.м., яка розташована за адресою: Кіровоградська обл., смт. Добровеличківка, вул. Промислова, 28.

- корпоративні права, які складають 100% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськмолсервіс" (ідентифікаційний код - 34650563, місцезнаходження: Україна, 27500, Кіровоградська обл., місто Світловодськ, вулиця Макаренка, будинок 2).
                    
39.6 В якості підтвердження зазначених фактів арбітражний керуючий зазначав, що в матеріалах справи міститься протокол електронного аукціону №ІІА-Р8-2020-04-09-000061-2 від 21.04.2020 (том 62 а.с.71-74).
                    
39.7 Відповідно до частин першої, третьої статті 87 Кодексу України з процедур банкрутства придбане на аукціоні майно, майнове право передаються, а право вимоги відступається покупцю після повної сплати запропонованої ним ціни. Про передачу майна складається акт про придбання майна на аукціоні. Протокол про проведення аукціону та акт про придбання майна на аукціоні є підставою для видачі нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та державної реєстрації права власності або іншого майнового права на нерухоме майно в порядку, передбаченому законодавством.

39.8 Відповідно до частини другої статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав па нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації    відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
                    
39.9 Судом апеляційної інстанції вірно зазначено, що проведення аукціону з продажу майна ПАТ "Світловодський маслосиркомбінат" не свідчить про припинення права власності боржника на зазначене майно. Право власності на нерухоме майно переходить після оплати вартості майна, яке продається на аукціоні, передачі нерухомого майна за актом про придбання майна на аукціоні, здійснення державної реєстрації права власності на нерухоме майно за покупцем.

39.10 З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що судом першої інстанції не було досліджено вказані обставини та докази, які б свідчили про припинення права власності ПАТ "Світловодський маслосиркомбінат" на вищезазначене майно, зокрема:

- чи була здійснена оплата вартості нерухомого майна;

- чи було    передано покупцю майно за актом про придбання майна на аукціоні;

- чи було здійснено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за покупцем.

39.11 Окрім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, яку надав апелянт до суду апеляційної інстанції,  станом на 12.07.2021  у власності ПАТ "Світловодський маслосиркомбінат" перебуває наступне майно:

- цілісний майновий комплекс за адресою: Херсонська обл., Великоолександрівський р., смт. Велика Олександрівка, вулиця Заводська, будинок 16;

- комплекс будівель за адресою: Кіровоградська обл., м. Світловодськ, вулиця Макаренка, 2;

- комплекс будівель за адресою: Кіровоградська обл., м. Світловодськ, вулиця Комсомольська, 34-Б;

- комплекс будівель за адресою: Кіровоградська обл., м. Світловодськ, вулиця Макаренка, будинок 7-Е (том 63 а.с.151-153).
                  
39.12 При цьому, судом апеляційної інстанції встановлено, що вказані відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта свідчать, що станом на час розгляду судом та затвердження звіту ліквідатора у власності боржника перебувало нерухоме майно.
                  
39.13 Відповідно до  статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань"  якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.
                    
39.14 Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 07.04.2021  боржник ПАТ "Світловодський маслосиркомбінат" є засновником (учасником) іншого господарського товариства - Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськмолсервіс" (ідентифікаційний код - 34650563, місцезнаходження: Україна, 27500, Кіровоградська обл., місто Світловодськ, вулиця Макаренка, будинок 2) (том 63 а.с.75-80).
                  
39.15 Також, судом апеляційної інстанції встановлено, що ліквідатором не було надано доказів пошуку великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, державна реєстрація права власності на які здійснюється територіальними органами Держпраці через центри надання адміністративних послуг.

39.16  Окрім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що ліквідатор вказував у відзиві на апеляційну скаргу, що у власності боржника відсутні земельні ділянки, оскільки згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про зареєстровані речові права на земельні ділянки, які належать ПАТ "Світловодський маслосиркомбінат".

39.17 При цьому, Державний реєстр речових прав на нерухоме майно почав діяти з 01.01.2013.  Відомості про земельні ділянки, право власності або користування на яких було набуто до 01.01.2013, не внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.  Отже, речові права на земельні ділянки, належні ПАТ "Світловодський маслосиркомбінат", набуті до 01.01.2013, не можуть міститися в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
                    
39.18 Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що пошук земельних ділянок ПАТ "Світловодський маслосиркомбінат" лише з відомостей, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є неефективним, оскільки не дає змоги виявити земельні ділянки, права на які боржник міг набути до 01.01.2013.
                    
39.19 Також, судом апеляційної інстанції зазначено, що арбітражний керуючий зазначав у відзиві на апеляційну скаргу, що ДП "Державний центр з питань відновлення платоспроможності та банкрутства" було складено висновок  від 11.07.2011  про відсутність економічних ознак дій, які можна кваліфікувати як фіктивне банкрутство або доведення до банкрутства.

39.20 Пунктом 4 Розділу  Прикінцеві та перехідні положення Кодексу України з процедур банкрутства  установлено, що з дня введення в дію цього  Кодексу  подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього  Кодексу  незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього  Кодексу  перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до  Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
                    
39.21 Таким чином, усі визначені законом дії, які вчиняються у рамках процедури банкрутства, мають бути здійснені відповідно до норм  Кодексу України з процедур банкрутства.
                    
39.22 Відповідно до частини другої статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.
                  
39.23  Згідно з п.1 Порядку проведення аналізу фінансово-господарського стану суб`єктів господарювання щодо наявності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства, затвердженого  Наказом Міністерства юстиції України від 10.09.2020 № 3105/5, аналіз фінансово-господарського стану суб`єктів господарювання щодо наявності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства (далі - Аналіз) проводиться згідно з Методичними рекомендаціями щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затвердженими  наказом Міністерства економіки України від 19 січня 2006 № 14  (у редакції  наказу Міністерства економіки України від 26.10. 2010 № 1361) (далі - Методичні рекомендації).
                    
39.24 Відповідно до Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затвердженого  Наказом Міністерства економіки України від 19.01.2006 №14, економічними ознаками дій з доведення до банкрутства може вважатися такий фінансово- економічний стан боржника, коли виконання умов договорів призвело до погіршення показників оцінки його фінансового стану, зокрема:
- підписання завідомо невигідних для підприємства (у тому числі фіктивних) договорів;
- необґрунтованої виплати грошових коштів, необґрунтованої передачі третім особам майна;
- прийняття нераціональних управлінських рішень, які негативно впливають на виробничу, торговельну, іншу статутну діяльність підприємства, що призводить до фінансових збитків та втрат;
- заплутування звітності, знищення документів або інформації.
                    
39.25 Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 30.10.2019 у справі № 906/904/16    вказано, що ліквідатор має виявити наявність чи відсутність дій засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника щодо доведення до банкрутства юридичної особи шляхом детального аналізу фінансового становища банкрута у поєднанні з дослідженням ним підстав виникнення заборгованості боржника перед кредиторами у справі про банкрутство.
                    
39.26 Відсутність з`ясування обставин можливості покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями у разі недостатності майна боржника є нездійсненням ліквідатором всієї повноти заходів, спрямованих на виявлення активів боржника.
                    
39.27 Місцевим господарським судам при затвердженні ліквідаційного звіту та ліквідаційного балансу необхідно здійснювати відповідну правову оцінку (зазначений висновок міститься у постанові Верховного Суду від 12.09.2019 у справі № 914/3812/15).
                  
39.28 При цьому, в ухвалі суду першої інстанції не зазначено, чи досліджував суд висновок ДП "Державний центр з питань відновлення платоспроможності та банкрутства" від 11.07.2011, чи перевіряв зміст зазначеного висновку на відповідність вимогам, встановленим  Кодексом України з процедур банкрутства  та методичним рекомендаціям щодо виявлення ознак доведення до банкрутства.
                    
39.29 З огляду на викладене та враховуючи встановлені фактичні обставини, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що судом першої інстанції, в цьому випадку, не надано належної оцінки повноті дій ліквідатора відповідно до вказаних норм  Кодексу України з процедур банкрутства та наведених правових позицій Верховного Суду, а тому суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута, ліквідацію юридичної особи банкрута - Публічного акціонерного товариства "Світловодський маслосиркомбінат" та закриття провадження у справі. 

39.30 Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 

39.31 Відповідно до частини першої статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

39.32 Згідно статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

39.33 Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

39.34 При цьому, вказані аргументи скаржника фактично зводяться до намагання здійснити переоцінку доказів та прохання надати нову оцінку доказам у справі, що в силу вимог    статті 300 Господарського процесуального кодексу України виходить за межі повноважень Верховного Суду. 

39.35 Окрім того, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважає за необхідне також звернути увагу на те, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, який було додано ліквідатором до звіту, станом на 09.10.2019 боржнику на праві власності належав, в тому рахунку, об`єкт нерухомого майна (частина цілісного майнового комплексу) розташований за адресою: Херсонська обл., Великоолександрівський р., смт. Велика Олександрівка, вулиця Заводська, будинок 16, площею 169,6 м2, тоді як на аукціоні згідно протоколу реалізовувалася частина цілісного майнового комплексу, загальною площею 165,8 м2, яка розташована за адресою: Херсонська обл., Великоолександрівський р-н, смт. Велика Олександрівка, вул. Заводська, буд. 16.

40. Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

41. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, позиція суду касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. 

42. У справі, що розглядається, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду апеляційної інстанції.

43. Відповідно до статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

44. Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні. 

45. Оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції таким вимогам закону відповідає.

46. Рішення суду має прийматися у цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі. 

47. Вказані вимоги судом апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови були дотримані.     

48. Оскільки підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції немає, то судовий збір за подачу касаційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 304, 308, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 15.01.2020 № 460-IX, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Арбітражного керуючого Єрохіна Олега Петровича№ 01-21/58 від 01.12.2021 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.10.2021 у справі № 11/60 залишити без задоволення.

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.10.2021 у справі № 11/60 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                     В. В. Білоус

Судді                                                                                                 С. В. Жуков

                                                                                                          В. І. Картере