ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" липня 2022 р.           Справа№ 910/4848/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Михальської Ю.Б.
суддів:            Скрипки  І.М. 
          Іоннікової І.А. 

секретар судового засідання: Білоус О.О.
за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 19.07.2022,

розглянувши апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «АВТ Баварія»
на рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2021 (повний текст складено 30.12.2021)
у справі №910/4848/20 (суддя Ковтун С.А.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Софітра»
до 1) Державного підприємства «Сетам»;
2) Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича;
3) Товариства з обмеженою відповідальністю «Юрфактор Сервіс»
треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: 1) Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чорнєй Віта Володимирівна;
2) Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «АВТ Баварія»
про визнання недійсними електронних торгів, свідоцтва та акту,            

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Софітра» (далі, позивач або ТОВ «Софітра») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом у справі №910/4848/20  до Державного підприємства «Сетам» (далі, відповідач або ДП «Сетам») про визнання недійсними електронних торгів, які були проведені 06.04.2020, з продажу об`єкта нерухомого майна двокімнатної квартири, загальною площею 43.4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, номер лоту 375118.
Позовні вимоги у справі №910/4848/20 обґрунтовано тим, що проведені відповідачем електронні торги (аукціон) з продажу об`єкта нерухомого майна (квартири) вчинені з порушенням норм чинного законодавства України, зокрема, під час дії заборони, а отже є такими, що підлягають визнанню недійсними.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2020 залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича (далі, приватний виконавець).
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.05.2020 залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Юрфактор Сервіс» та Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «АВТ Баварія» (далі, третя особа-2).
          
Історія справи, короткий зміст оскаржуваного рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.08.2020, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2020 у справі №910/4848/20, позов задоволено. Визнано недійсними проведені 06.04.2020 електронні торги з продажу об`єкта нерухомого майна - двокімнатної квартири, загальною площею 43.4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, номер лоту 375118. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що спірні торги проведені під час дії заборони на вчинення будь-яких дій із спірним нерухомим майном відповідно до ухвали Господарського суду міста від 04.10.2020 у справі №910/13787/19, тобто реалізація майна проведена з порушенням вимог законодавства.
Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.02.2021 у справі №910/4848/20 частково задоволено касаційну скаргу Державного підприємства «Сетам», постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2020 та рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2020 у справі №910/4848/20 скасовано, справу №910/4848/20 направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.
Скасовуючи судові рішення, суд касаційної інстанції вказав, що ухвалюючи судове рішення у справі про визнання недійсним правочину, укладеного за результатами проведення електронних торгів, порушеної за позовом учасника електронних торгів,  в якості відповідачів мають залучатись всі сторони правочину. Однак, судами попередніх інстанцій залишено поза увагою особливості суб`єктного складу учасників у спорах, які виникають при проведенні та виконанні результатів аукціонів з реалізації майна боржника, а саме включення до належного суб`єктного складу учасників у цих спорах, як сторін цих спорів, продавця, переможця аукціону та організатора аукціону. Також ані місцевий суд, ані апеляційна інстанція не перевірили, чим позивач обґрунтовував порушення своїх прав та чи мало місце порушення його прав та законних інтересів при проведенні електронних торгів, що, як наслідок, призвело до передчасних висновків про наявність правових підстав для задоволення позову.
Під час нового розгляду справи Товариство з обмеженою відповідальністю «Софітра»    подало клопотання про об`єднання справ №910/4848/20 та №910/2117/21 в одне провадження. Клопотання про об`єднання справ в одне провадження обґрунтовано тим, що у провадженні Господарського суду міста Києва перебувають справи №910/4848/20 та №910/2117/21 за позовом одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача, а позовні вимоги у справі №910/2117/21 є похідними від позовних вимог у справі №910/4884/20.
Предметом спору у справі №910/2117/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Софітра» до Державного підприємства «Сетам», Товариства з обмеженою відповідальністю «Юрфактор сервіс», Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича є визнання недійсним свідоцтва про право власності, зареєстрованого в реєстрі за    НОМЕР_1 від 10.04.2020, яке було видане Товариству з обмеженою відповідальністю «Юрфактор Сервіс» за результатами проведення електронних торгів 06.04.2020 з продажу об`єкта нерухомого майна - двокімнатної квартири, загальною площею 43,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, номер лоту 375118; визнання недійсним акту від 07.04.2020, складеного приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лапіним Дмитром Валентиновичем про проведені електронні торги, які були проведені 06.04.2020, з продажу об`єкта нерухомого майна - двокімнатної квартири, загальною площею 43,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, номер лоту 375118. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2021 залучено до участі у справі №910/2117/21 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорнєй Віту Володимирівну як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Софітра», об`єднано в одне провадження справи №910/4848/20 та №910/2117/21, присвоєно об`єднаній справі №910/4848/20.
Також під час нового розгляду справи позивач подав клопотання про залучення до участі у справі №910/4848/20 співвідповідачами приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Юрфактор сервіс».
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 залучено до участі у справі співвідповідачами приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича (далі, відповідач-2 або Приватний виконавець), Товариство з обмеженою відповідальністю «Юрфактор сервіс» (далі, відповідач-3).
Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.11.2021 у справі №910/4848/20 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Софітра» до Державного підприємства «Сетам», Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Юрфактор Сервіс».
Визнано недійсними електронні торги, які були проведені 06.04.2020 з продажу об`єкта нерухомого майна - двокімнатної квартири, загальною площею 43,4 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, номер лоту 375118.
Визнано недійсним свідоцтво про право власності, зареєстроване в реєстрі за НОМЕР_1 від 10.04.2020, яке було видане Товариству з обмеженою відповідальністю «Юрфактор Сервіс» за результатами проведення електронних торгів 06.04.2020 з продажу об`єкта нерухомого майна - двокімнатної квартири, загальною площею 43,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, номер лоту 375118.
Визнано недійсним акт від 07.04.2020, складений Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лапіним Дмитром Валентиновичем про проведені електронні торги, які були проведені 06.04.2020, з продажу об`єкта нерухомого майна - двокімнатної квартири, загальною площею 43,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, номер лоту 375118.
Присуджено до стягнення з Державного підприємства «Сетам» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Софітра» 2214,00 грн судового збору.
Присуджено до стягнення з Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Софітра» 2214,00 грн судового збору
Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юрфактор Сервіс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Софітра» 2214,00 грн судового збору.
Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва №910/2117/21 від 04.03.2021.
Приймаючи вказане рішення, місцевий господарський суд встановив, що спірні торги проведені із порушенням пунктів 2, 3 Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.09.2016 №2831/5, оскільки наявні матеріали справи свідчать про те, що станом на 06.04.2020 були відсутні відомості про усунення підстав для зупинення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) - скасування (втрата чинності) ухвали Господарського суду міста Києва від 04.10.2019 по справі №910/13787/19.   
Також суд, досліджуючи питання про порушення прав позивача, виходив з того, що позивач є особою, за ініціативою якої були вжиті заходи забезпечення позову у справі №910/13787/19, а участь у правомірних торгах є його легальним законним інтересом, проведення яких всупереч ініційованій ним забороні має негативний вплив  на ймовірність реалізувати ним таке своє право.

          Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим рішенням, 19.01.2022 (про що свідчить відмітка Укрпошти Стандарт на конверті) Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «АВТ Баварія» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2021 у справі №910/4848/20 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Узагальнені доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «АВТ Баварія» зводяться до наступного:
- позивач не був учасником спірних електронних торгів по лоту 375118, проведених 06.04.2020, його права щодо квартири не порушено, оскільки позивач мав можливість сплатити повну її вартість та стати переможцем торгів, які були проведені ще 27.08.2019, а тому продаж квартири іншій особі не є порушенням його прав та законних інтересів. Дійсними мотивами звернення позивача з позовом є намір уникнути виконання судового рішення, ухваленого у 2016 році, на яке направлене виконавче провадження та в межах якого було здійснено продаж спірної квартири;
- щодо відчуження майна в період дії заборони та оскарження електронних торгів скаржник звертає увагу суду на те, що приватним виконавцем Ляпіним Д.В. було отримано рішення Господарського суду міста Києва від 27.02.2020 у справі №910/14370/19 з відміткою суду про набрання ним законної сили і як наслідок заходи забезпечення позову, що були вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2019 у справі №910/14370/19, були скасовані. Відтак, приватний виконавець законно поновив та ДП «Сетам» провів електронні торги по лоту 375118, за результатами яких переможцем було визнано ТОВ «Юрфактор Сервіс»;
- даний спір в межах поданого до суду позову не належить до господарської юрисдикції, оскільки приватний виконавець (продавець) не є суб`єктом господарювання, а здійснює як фізична особа незалежну професійну діяльність.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

16.02.2022 від ТОВ «Юрфактор Сервіс» через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач-3 підтримав доводи апеляційної скарги третьої особи-2.
У відзиві відповідач-3 наголосив на наступному:
- ТОВ «Юрфактор Сервіс» є добросовісним набувачем спірного майна. Відомості щодо заборони відчуження спірної квартири, накладеної на підставі ухвали Господарського суду міста Києва від 04.10.2019 у справі №910/13787/19, були відсутні в державному реєстрі речових прав, а тому відповідач-3 об`єктивно не міг знати про таке обтяження, а тому таке майно було вільним від незареєстрованих обтяжень;
- неприйняття позивачем участі в оспорюваних торгах не свідчить про порушення порядку проведення таких торгів.
17.02.2022 приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Ляпін Дмитра Валентиновича (відповідач-2) подав через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у якому  просив суд задовольнити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції скасувати із прийняттям нового про відмову в задоволенні позову. 
У відзиві відповідач-2 наголосив на наступному:
- позивач жодним чином не довів, які саме його права були порушені проведеними спірними торгами. Позивач не був учасником оскаржуваних електронних торгів та не є учасником виконавчого провадження №58393746, в рамках якого і було проведено спірні торги, а тому рішення суду в даній справі ніяким чином не вплине на права та обов`язки позивача;
- суд першої інстанції незаконно відхилив клопотання приватного виконавця про закриття провадження у справі, оскільки згідно положень Господарського процесуального кодексу України суб`єктний склад по даному спору в межах поданого до суду позову не належить до господарської юрисдикції (приватний виконавець є фізичної особою).
18.07.2022 позивач подав через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду пояснення щодо наявності його порушеного права у спірних правовідносинах. За доводами позивача наявність ухвали суду про заборону проведення торгів надавало само по собі можливість ТОВ «Софітра» зробити обґрунтоване припущення, що подібні торги не відбудуться, оскільки їх проведення суперечило б рішенню суду. У протилежному випадку, ТОВ «Софітра», як особа, зацікавлена у придбанні об`єкту торгів, беззаперечно прийняла б участь у спірних торгах. Станом на 06.04.2020, тобто в день проведення оскаржуваних електронних торгів, жодного процесуального рішення за апеляційною скаргою ТОВ «Софітра» на рішення Господарського суду м. Києва від 27.02.2020 у справі №910/14370/19 Північним апеляційним господарським судом не приймалось. Тобто, станом на 06.04.2020 заходи забезпечення позову (заборона проведення електронних торгів) зберігали свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. Про вищевказані обставини ТОВ «Софітра» 03.04.2020, тобто до моменту проведення торгів, своїм листом додатково інформувало ДП «СЕТАМ», його філію у м. Києві та Київській області та приватного виконавця Ляпіна Д.В. про неможливість проведення торгів 06 квітня 2020 року. ТОВ «Софітра» не вбачала сенсу приймати участь у незаконному конкурсі, витрачаючи при цьому певні матеріальні та інтелектуальні ресурси, оскільки у зв`язку з його проведенням під час дії заборони суду наслідки були б сумнівними та з великою вірогідністю його результати були б оскарженні іншими учасниками у судовому порядку. Проводячи торги всупереч забороні суду, відповідачі порушили інтереси позивача, позбавивши його права прийняти участь у торгах, проведених відповідно до чинного законодавства України.
Представники відповідача-1 та третьої особи-1 письмових відзивів на апеляційну скаргу суду не надали, що у відповідності до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги 

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.01.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «АВТ Баварія» на рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2021 у справі №910/4848/20 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Скрипка І.М.
Апеляційна скарга була подана скаржником безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2022  витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/4848/20. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «АВТ Баварія» на рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2021 у справі №910/4848/20 до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.
31.01.2022 матеріали справи №910/4848/20 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.
У зв`язку із перебуванням судді Тищенко А.І., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у період з 31.01.2022 по 04.02.2022, у відпустці, розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду №09.1-08/515/22 від 31.01.2022 призначено повторний автоматизований розподіл справи.
Згідно протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 01.02.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «АВТ Баварія» на рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2021 у справі №910/4848/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Скрипка І.М., Іоннікова І.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.02.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «АВТ Баварія» на рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2021 у справі №910/4848/20 у складі колегії суддів Північного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Скрипка І.М., Іоннікова І.А., призначено до розгляду апеляційну скаргу на 01.03.2022.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №133/2022 від 14 березня 2022 року частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.
У зв`язку з зазначеним судове засідання 01.03.2022 у справі №910/4848/20 не відбулося. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.04.2022 розгляд справи призначено на 31.05.2022.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.04.2022 задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Юрфактор Сервіс» від 26.04.2022 про участь у судовому засіданні 31.05.2022 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
31.05.2022 електронною поштою від  Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване тим, що відповідач-2 на даний час знаходиться в 700 км від Києва та з огляду на бензинову кризу та у зв`язку із сімейними обставинами не може з`явитися у судове засідання.
У судове засідання, призначене на 31.05.2022, з`явилися представники Товариства з обмеженою відповідальністю «Юрфактор Сервіс» та Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «АВТ Баварія». Інші учасники судового процесу не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.
Враховуючи неявку у судове засідання представників позивача, відповідача-1, відповідача-2, третьої особи-1, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.05.2022 розгляд справи в режимі відеоконференції відкладено на 21.06.2022.
21.06.2022 електронною поштою від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Софітра» до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване тим, що представнику позивача та безпосередньо самому позивачу не  було відомо про призначення судового засідання, крім того, представник позивача через збройну агресію Російської Федерації щодо України з 10.03.2022 перебуває закордоном. У вищевказаному клопотанні представник позивача просить також надати йому можливість брати участь у подальших судових засіданнях у справі в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів поза межами приміщення суду.
У судове засідання, призначене на 21.06.2022, з`явилися приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Ляпін Дмитро Валентинович, представники Товариства з обмеженою відповідальністю «Юрфактор Сервіс» та Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «АВТ Баварія». Інші учасники судового процесу не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.
При вирішенні питання щодо задоволення клопотання позивача про відкладення розгляду справи приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Ляпін Дмитро Валентинович, представники Товариства з обмеженою відповідальністю «Юрфактор Сервіс» та Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «АВТ Баварія» заперечували проти відкладення.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.06.2022 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Софітра» про відкладення розгляду справи задоволено, розгляд справи №910/4848/20 відкладено на 19.07.2022.
За результатами проведеного 19.07.2022 судового засідання суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Явка представників учасників справи

У судове засідання 19.07.2022 з`явилися представники позивача, відповідача-3 та третьої особи-2.
Представники відповідачів -1, -2 та третьої особи-1 у судове засідання не з`явилися.
19.07.2022 відповідач-2 подав через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду заяву про розгляд справи без його участі.
Відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України   неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Нормами статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачена можливість повідомлення сторін про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії шляхом направлення повідомлень на адресу електронної пошти та з використанням засобів мобільного зв`язку.
Ухвала суду від 21.06.2022 про призначення справи до розгляду на 19.07.2022 була направлено в електронний кабінет ДП «Сетам» у системі «Електронний суд», про що свідчить довідка про доставку електронного документа.
Також повідомлення із копією ухвали Північного апеляційного господарського суду від 21.06.2022, засвідченою електронно-цифровими підписами суддів, було надіслане судом на електронну пошту третьої особи-1 (vitanotariys@gmail.com), зазначену в матеріалах справи, що підтверджується роздруківкою електронного листування (том 5, а.с. 219). 
Крім того, інформація щодо призначення розгляду справи на 19.07.2022 була розміщена на офіційному веб-сайті Судової влади України за посиланням: https://nag.court.gov.ua/sud4873/gromadyanam/povidomlennya/1295303/.
Враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення  про розгляд справи 19.07.2022, суд дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі  представників відповідачів -1, -2 та третьої особи-1.
Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Представники відповідача-3 та третьої особи-2 у судовому засіданні підтримували доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити, оскаржене рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити повністю.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

          06.04.2020 Державним підприємством «Сетам» проведено електронні торги з продажу об`єкта нерухомого майна, належного АДРЕСА_1: «Двокімнатна квартира, загальною площею 43.4 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в рамках об`єднаного виконавчого провадження ВП №58393746 (далі, спірні електронні торги).
Вказана обставина підтверджується роздруківкою з сайту ДП «Сетам» за посиланням: setam.net.ua/auction/376627.
Згідно вищезазначеного доказу квартира була виставлена до продажу за номером лоту 375118.
Відповідно до протоколу про проведені електронні торги від 06.04.2020 №473199, реєстраційний номер лота: 375118 переможцем визнано ТОВ «Юрфактор Сервіс». Майно придбане за ціною 484 605,00 грн.
На підставі протоколу про проведення електронних торгів №375118 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Ляпіним Дмитром Валентиновичем складено акт про проведені електронні торги    від    07.04.2020.
10.04.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнєй Вітою Володимирівною на підставі акта приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича щодо реалізації предмета іпотеки на підставі протоколу від 06.04.2020 №473199 ДП «Сетам», складеного приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Ляпіним Дмитром Валентиновичем 06.04.2020 (ВП №58393746) видано Товариству з обмеженою відповідальністю «Юрфактор Сервіс» свідоцтво про право власності на двокімнатну квартиру, загальною площею 43.4 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Свідоцтво зареєстроване в реєстрі за НОМЕР_1.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Софітра», звертаючись до суду із позовами у межах господарських справ №910/4848/20 та №910/2117/21 (об`єднані в одне провадження ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі №910/4848/20), вважає проведені відповідачем-1 електронні торги (аукціон) з продажу лоту 375118 - об`єкта нерухомого майна: двокімнатна квартира, загальною площею 43.4 кв. м., з місцезнаходженням за адресою: АДРЕСА_1, такими, що вчинені з порушеннями пунктів 2, 3 Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.09.2016 №2831/5, всупереч чинній згідно ухвали Господарського суду міста Києва від 04.10.2019 у справі №910/13787/19 забороні ДП «Сетам», його філії у місті Києві та Київській області, приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Ляпіну Дмитру Валентиновичу вчиняти будь-які дії щодо об`єкта нерухомого майна: «Двокімнатна квартира, загальною площею 43.4 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1», а отже такими, що підлягають визнанню недійсними.
Водночас, акт про проведені електронні торги    від    07.04.2020 та видане на його підставі свідоцтво про право власності від 10.04.2020 є похідними від електронних торгів, а тому також підлягають визнанню недійсними.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга третьої особи-2 не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін із наступних підстав.
Положення частини 2  статті 16 Цивільного кодексу України та  статті 20 Господарського кодексу України  передбачають такий спосіб захисту порушеного права як визнання недійсним правочину (господарської угоди).
У частині 3  статті 5 Господарського кодексу України  врегульовано, що суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.
За приписом статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є  недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу, а саме: зміст  правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно - правовими актами щодо окремих видів договорів (частина 7 статті 179 Цивільного кодексу України).
Із урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.
Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.
Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.
Наведене узгоджується з нормами частини 4 статті 656 Цивільного кодексу України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.
Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема, на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 Цивільного кодексу України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону.
При вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого  наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 за №2831/5 та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів (аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 09.06.2020 у справі №912/1315/19).
Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. 
Згідно статей 73, 76, 77, 78, 79   Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Спірні електронні торги з реалізації двокімнатної квартири, загальною площею 43.4 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, номер лоту 375118, були проведені у межах об`єднаного виконавчого провадження №58393746 щодо примусового виконання виконавчого листа №753/23907/15 від 06.02.2019, виданого Дарницьким районним судом міста Києва.
Враховуючи предмет та підстави заявленого позову, підстави направлення справи на новий розгляд судом касаційної інстанції, суд у межах даної справи повинен дослідити питання стосовно того, чи існувала станом на 06.04.2020 заборона вчиняти дії щодо реалізації спірного нерухомого майна на торгах та чи було порушене право позивача у спірних правовідносинах.
Із цього приводу колегією суддів встановлено наступне.
Заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 17.03.2016 у справі №753/23907-15-ц, залишеним без змін постановою Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду 12.12.2018, задоволені позовні вимоги    Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТ Баварія» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків у сумі 999  817,37 грн, також стягнуто судові витрати у сумі 14  997,27 грн.
06.02.2019 на виконання заочного рішення Дарницького районного суду міста Києва від 17.03.2016 у справі №753/23907-15-ц видано виконавчий лист.
15.02.2019 приватний виконавець виконавчого округу міста Києва  Ляпін Д.В. (далі, Приватний виконавець) виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №58393746 з примусового виконання виконавчого листа Дарницького районного суду міста Києва від 06.02.2019 у справі №753/23907-15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь    Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТ Баварія» в рахунок відшкодування збитків - 999 817,37 грн.
01.03.2019 Приватний виконавець виніс постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження №58521983.
11.07.2019 Приватний виконавець звернувся до Державного підприємства «Сетам» із заявкою на реалізацію арештованого майна - двокімнатної квартири загальною площею 43.4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Товариство з обмеженою відповідальністю «Софітра» було зацікавлене у придбанні зазначеного об`єкта нерухомого майна.
27.08.2019 за результатами проведення торгів з продажу об`єкта нерухомого майна - двокімнатнотної квартири загальною площею 43.4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер лоту №367965 переможцем обрано Товариство з обмеженою відповідальністю «Софітра».
Водночас, Товариство з обмеженою відповідальністю «Софітра» зазначає, що в порушення Порядку реалізації арештованого майна, ДП «Сетам» після закінчення електронних торгів не було розміщено протокол електронних торгів за лотом з повною інформацію про переможця електронних торгів в особистому кабінеті переможця. У той же час, як зазначає позивач, 13.09.2019 ДП «Сетам» було сформовано протокол №431499, відповідно до якого торги з продажу спірного нерухомого майна, номер лоту №367956, визнано такими, що не відбулися, в якості підстави вказано відмову покупця від сплати грошової суми. Позивач вказував, що сплата вартості об`єкта нерухомого майна не була здійснена позивачем через протиправні дії відповідача, який в порушення Порядку реалізації арештованого майна, не розмістив протокол електронних торгів за лотом з повною інформацію про переможця електронних торгів в особистому кабінеті Товариства з обмеженою відповідальністю «Софітра».
Крім того, позивач зазначає, що у подальшому Державним підприємством    «Сетам» розміщено оголошення про новий аукціон з продажу спірної двокімнатної квартири, призначений на 07.10.2019.
Оскільки, на думку Товариства з обмеженою відповідальністю «Софітра», існували вищезазначені порушення під час проведення 27.08.2019 торгів з продажу об`єкта нерухомого майна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Софітра» звернулося до Господарського суду міста Києва з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви (справа №910/13787/19).
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2019 у господарській справі №910/13787/19 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Софітра» про забезпечення позову до подання позовної заяви задоволено частково. Заборонено Державному підприємству «Сетам», його філії у місті Києві та Київській області; приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Ляпіну Дмитру Валентиновичу вчиняти будь-які дії щодо двокімнатної квартири загальною площею 43.4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 505603180000, в тому її продажу (реалізації) на аукціоні 07.10.2019, номер лоту 375118.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2019 залишено без змін ухвалу суду від 04.10.2019.
Постановою Верховного Суду від 20.03.2020 постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2019 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.10.2019 у справі №910/13787/19 залишено без змін.
У зв`язку з прийняттям ухвали Господарського суду міста Києва від 04.10.2019 у справі №910/13787/19 проведення аукціону 07.10.2019 було зупинено, а Товариством з обмеженою відповідальністю «Софітра» подано у встановлений законом строк відповідний позов до Господарського суду міста Києва (справа №910/14370/19) про:
- визнання торгів, з продажу об`єкта нерухомого майна - двокімнатної квартири загальною площею 43.4 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер 505603180000, номер лота 367965, які відбулися 27.08.2019 такими, що відбулися, а його переможцем - Товариство з обмеженою відповідальністю «Софітра»;
- зобов`язання Державного підприємства «Сетам» скласти та розмістити протокол електронних торгів за лотом з повною інформацією про переможця електронних торгів - Товариство з обмеженою відповідальністю «Софітра», в його особистому кабінеті переможця торгів з продажу об`єкта нерухомого майна - двокімнатної квартири загальною площею 43.4 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер 505603180000, номер лота 367965, які відбулися 27.08.2019.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.02.2020 у справі №910/14370/19 (повний текст складено 10.03.2020) у задоволенні позову відмовлено. Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2019 у справі №910/13787/19, скасовано.
Відповідно до частин 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
За змістом частини 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Матеріалами справи та змістом ухвали Північного апеляційного господарського суду від 06.08.2020 і постанови Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2020 у справі №910/14370/19 підтверджується, що 27.03.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю «Софітра», як учасником справи, який не погодився з рішенням Господарського суду міста Києва від 27.02.2020 у справі №910/14370/19, було подано відповідну апеляційну скаргу, яка була направлена до суду поштовим повідомленням з трек-номером 0315070170850.
Станом на день проведення оскаржуваних у даній справі електронних торгів (06.04.2020) жодного процесуального рішення за апеляційною скаргою ТОВ «Софітра» на рішення Господарського суду міста Києва від 27.02.2020 у справі  №910/14370/19 Північним апеляційним господарським судом не приймалось.
Отже, враховуючи подання ТОВ «Софітра» у межах двадцятиденного строку з дня складення повного тексту рішення у справі №910/14370/19 апеляційної скарги на останнє та відсутність процесуального рішення за нею станом на день проведення оскаржуваних у даній справі торгів, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що в силу наведених вище обставин та положень частини 2 статті 241, частини 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України, рішення Господарського суду міста Києва від 27.02.2020 у справі №910/14370/19 - не набрало законної сили.
Відповідно до частин 9-10  статті 145 Господарського процесуального кодексу України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. В такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.
Як було зазначено раніше, пунктом 2 резолютивної частини рішення Господарського суду міста Києва від 27.02.2020 у справі №910/14370/19 скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2019 року у справі №910/13787/19.
Разом з тим, відповідно до наведених приписів частин 9-10  статті 145 Господарського процесуального кодексу України ухвала про вжиття заходів забезпечення позову    від 04.10.2019 була чинною до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва від 27.02.2020 у справі №910/14370/19, тобто до прийняття 17.09.2020 Північним апеляційним господарським судом постанови у справі №910/14370/19.
Відповідно до  статті 2 Закону України «Про виконавче провадження»  одними з основних засад здійснення виконавчого провадження є дотримання верховенства права та законності.
Статтею 129 Конституції України як однією з основних засад здійснення судочинства закріплено принцип обов`язковості судового рішення.
Згідно з частин 1, 2 статті 129-1  Конституції України  суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Відповідно до статей 18, 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Матеріали справи не містять доказів набрання законної сили рішенням про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 04.10.2019, станом на дату проведення спірного аукціону - 06.04.2020.    
Проте, 06.04.2020 відповідачем-1 проведено електронні торги (аукціон) з продажу спірного об`єкта нерухомого майна, щодо якого діяла судова заборона.
При цьому, як зазначає позивач та не спростовано Державним підприємством «Сетам» та Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Ляпіним Дмитром Валентиновичем, 03.04.2020 ТОВ «Софітра» своїм листом б/н інформувало вказаних осіб про неможливість проведення торгів 06.04.2020 через чинність заборони на їх проведення (том 1, а.с. 43-45). 
За змістом частини 1 статті 48 та частин 1, 2 статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною у порядку, визначеному Міністерством юстиції України. 
Як уже зазначалося, юридична процедура проведення торгів щодо реалізації арештованого майна в межах виконавчого провадження визначена Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим  наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 за №2831/5 (далі, Порядок).
Відповідно пункту 2 розділу XI Порядку підставою для зупинення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) в цілому або за окремим лотом є, зокрема, рішення суду щодо зупинення реалізації арештованого майна.
Таким рішенням, як зазначалося вище, є ухвала Господарського суду міста Києва від 04.10.2019 у справі №910/13787/19, яка стала підставою для зупинення торгів 07.10.2019 з продажу відповідачем лоту №375118.
За змістом частини 2 пункту 3 розділу XI Порядку умовою відновлення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) у цілому або за окремим лотом із збереженням попередніх умов їх проведення та без уцінки майна є усунення підстав для зупинення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною), визначених у пункті 2 цього розділу - в даному випадку скасування (втрата чинності) ухвали Господарського суду міста Києва від 04.10.2019 у справі    №910/13787/19.
          Оскільки судом встановлено, що ухвала суду про забезпечення позову від 04.10.2019 у справі №910/13787/19 була чинною на момент проведення оскаржуваних електронних торгів, останні проведені всупереч  статті 129 Конституції України, статей  2,  18 Господарського процесуального кодексу України,  статті 2 Закону України «Про виконавче провадження», пунктів 2, 3 розділу XI Порядку, а договір купівлі-продажу двокімнатної квартири загальною площею 43.4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер 505603180000, укладений за результатами проведених 06.04.2020 торгів, оформлений протоколом проведення електронних торгів від 06.04.2020 №473199 та актом №58393746 від 07.04.2020 Приватного виконавця про проведені електронні торги, відповідно, підлягає визнанню недійсним.
Відтак, висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог та визнання недійсними електронних торгів, які були проведені 06.04.2020 та акту від 07.04.2020, складеного Приватним виконавцем про проведені електронні торги, є правильним та обґрунтованим.
Позовна вимога про визнання недійсним свідоцтва про право власності, зареєстрованого в реєстрі за НОМЕР_1 від 10.04.2020, яке було видане Товариству з обмеженою відповідальністю «Юрфактор Сервіс» за результатами проведення електронних торгів 06.04.2020, також підлягає задоволенню, оскільки наслідком недійсності торгів є неспроможність набуття переможцем торгів прав на майно і, відповідно, недійсність документів, що посвідчують ці права.
Щодо наявності у спірних правовідносинах порушеного права позивача колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до  статті 15 Цивільного кодексу України  кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Статтею 16 Цивільного кодексу України положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Названими нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів і цей перелік не є вичерпним.
Згідно статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Вирішуючи господарський спір, суд повинен дотримуватися певного алгоритму дій, а саме, з`ясувати, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.06.2019 у справі №910/6642/18.
Отже, звертаючись з позовом, позивач повинен довести наявність у нього порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також довести, що ці права порушені саме відповідачем (відповідачами).
Із матеріалів справи та тексту ухвали Господарського суду міста від 04.10.2020 у справі №910/13787/19 вбачається, що ухвала була постановлена за окремою заявою ТОВ «Софітра», поданою до пред`явлення позову у справі №910/14370/19, та набула законної сили в результаті її апеляційного та касаційного перегляду судами.    Відтак, оскільки чинна на момент проведення оскаржуваних торгів ухвала Господарського суду міста Києва про забезпечення позову була прийнята саме за заявою ТОВ «Софітра», враховуючи принцип обов`язковості судового рішення, відповідачі -1, -2, провівши всупереч ній незаконні торги, порушили вимоги чинного законодавства та права позивача, оскільки наявність вказаної ухвали саме по собі надавало можливість ТОВ «Софітра» зробити обґрунтоване припущення, що подібні торги не відбудуться. У протилежному випадку, як зазначає ТОВ «Софітра», останнє як особа, зацікавлена у придбанні об`єкту торгів, беззаперечно взяло б участь у нових торгах, проведених у законний спосіб та відповідно до затвердженої процедури.
Участь позивача у правомірних торгах є його легальним законним інтересом, а проведення торгів всупереч ініційованій ним забороні має негативний вплив  на ймовірність реалізувати ним таке своє право.
Скаржник та ТОВ «Юрфактор Сервіс» стверджують, що заборона на продаж квартири на аукціоні, накладена судом у справі №910/13787/19, не була зареєстрована в реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також, що добросовісний набувач ТОВ «Юрфактор Сервіс» не знав про цю заборону.
Зазначені посилання не приймаються колегією суддів до уваги, враховуючи наступне.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»  державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
У той же час, як вже констатувалось, судове рішення є обов`язковим до виконання; обов`язковість судового рішення належить до основних засад судочинства.
Отже, ухвала суду про забезпечення позову, зокрема про заборону відчуження нерухомого майна, встановлює обтяження такого майна незалежно від того, зареєстроване це обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, чи ні.
Правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 23.10.2020 у справі №922/3537/17 (провадження №12-127гс19), на яку посилається скаржник в апеляційній скарзі, не може бути застосовано під час розгляду цієї справи, оскільки  правовідносини у цих справах не є подібними та прийняті за інших фактичних обставин.
Так, у пункті 40 названої постанови Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно в разі задоволення позову. Іпотека або арешт нерухомого майна, що накладається виконавцем у межах виконавчого провадження, мають ту ж саму мету. Тому іпотека або арешт, що зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно раніше, мають вищий пріоритет, ніж заборона відчуження або арешт майна, накладені судом, які були зареєстровані пізніше. У цьому разі заборона відчуження або арешт майна, накладені судом, не є перешкодою для реалізації майна, а покупець такого майна набуває право власності на нього вільним від зазначених обтяжень. Якщо ж майно не буде реалізоване, а іпотека буде припинена або буде знятий арешт, накладений виконавцем (зокрема, у випадку повного виконання боржником свого обов`язку), то заборона відчуження або арешт майна, накладені судом, і надалі виконуватимуть функцію забезпечення позову.
У контексті спірних правовідносин посилання скаржника - Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «АВТ Баварія»    на цей правовий висновок є помилковим, так як у справі, яка розглядається, відсутні обставини того, що спірне нерухоме майно, щодо якого ухвалою суду у справі №910/14370/19 забезпечено позов шляхом заборони вчиняти будь-які дії, перебувало в іпотеці чи під арештом, що зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно раніше, тобто до прийняття відповідної ухвали суду.
Тому заборона вчиняти дії з майном, здійснена судом у цьому конкретному випадку, виконувала функцію забезпечення позову та мала вищий пріоритет до набуття рішенням у справі законної сили.
На підставі зазначеного також спростовується аргумент Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «АВТ Баварія» про те, що ТОВ «Юрфактор Сервіс» не був обізнаний про заборону відчуження спірного нерухомого майна, та така заборона не може бути протиставлена йому, як набувачу цього майна. В цій частині доцільно взяти до уваги і те, що ТОВ «Софітра», в межах судового провадження у справі №910/14370/19, під час розгляду якої судом було забезпечено позов шляхом заборони вчиняти дії із майном, що є предметом спору і у даній справі, також здійснювало захист свого права щодо набуття цього майна за результатами електронних торгів. Таким чином, реалізація цього майна під час дії заборони безумовно порушувала права ТОВ «Софітра».
З огляду на встановлені судом обставини справи у їх сукупності, суд відхиляє як безпідставні доводи про відсутність у позивача порушеного права у спірних правовідносинах.
Із приводу доводів скаржника та Приватного виконавця щодо непідвідомчості господарському суду даного спору, оскільки приватний виконавець (продавець) не є суб`єктом господарювання, а здійснює як фізична особа незалежну професійну діяльність, колегія суддів зазначає, що приватний виконавець у спірних правовідносинах не виступає як фізична особа, яка оспорює цивільне право позивача, а є особою, уповноваженою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, встановленому законом, продавцем арештованого майна у межах виконавчого провадження в інтересах стягувача - юридичної особи ТОВ з іноземними інвестиціями «АВТ Баварія», покупцем за результатами проведених спірних електронних торгів стала також юридична особа - ТОВ «Юрфактор Сервіс», а отже спір, враховуючи положення пункту 1 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, підлягає розгляду саме за правилами господарського судочинства.
Судом при цьому враховано правову позицію, висловлену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.03.2018 у справі №725/3212/16-ц (провадження № 14-3цс18), згідно якої юрисдикційність справ про оскарження електронних торгів визначається з огляду на склад сторін правочину.
За вказаних обставин колегія суддів зазначає, що позовні вимоги у даній справі підлягають задоволенню в повному обсязі, висновки суду першої інстанції з приводу чого є правильними.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.     
Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.
При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10 травня 2011 року, пункт 58).
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.
Доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «АВТ Баварія» не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції. Скаржником не надано суду доказів, які б свідчили про необґрунтованість задоволених позовних вимог, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення місцевого господарського суду.
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі обґрунтованим, прийнятим з додержанням норм матеріального права та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «АВТ Баварія» є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.
          Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

               Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «АВТ Баварія» на рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2021 у справі №910/4848/20 залишити без задоволення.
          Рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2021 у справі №910/4848/20 залишити без змін.
Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТ Баварія».
Матеріали справи №910/4848/20 повернути до місцевого господарського суду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

          Повний текст постанови складено та підписано 02.08.2022.

Головуючий суддя                                                            Ю.Б. Михальська 

Судді                                                                                І.М. Скрипка

                                                                                І.А. Іоннікова