ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2022 року	Львів	Справа № 300/4734/21 пров. № А/857/23419/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                      Святецького В.В.          
суддів                                                                            Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2021 року в справі №300/4734/21 (головуючий суддя Микитюк Р.В., м. Івано-Франківськ) за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області до  Олешанського ліцею Олешанської сільської ради Івано-Франківської області про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю),-
В С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області звернулося в суд з позовом до Олешанського ліцею Олешанської сільської ради Івано-Франківської області, в якому просило застосувати заходи реагування у вигляді зупинення та заборони експлуатації будівель (споруд, приміщень) Олешанського ліцею Олешанської сільської ради Івано-Франківської області (код ЄДРПОУ 23806504) за адресою: вул. Грушевського, буд. 83, с. Олеша, Тлумацький район, Івано-Франківська область, шляхом опечатування вхідних дверей, окрім виконання робіт, пов`язаних з усуненням порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.
Рішенням від 18 листопада 2021 року Івано-Франківський окружний адміністративний суд у задоволенні позову відмовив повністю.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тим обставинам, що при проведені з 17.06.2021 по 25.06.2021 перевірки відповідача щодо додержання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки виявлено порушення вимог законодавства, внаслідок яких створюється реальна загроза життю та здоров`ю людей.  
Вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що відповідач усунув більшу частину виявлених позивачем порушень вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту, зазначених в акті №80/21-47 від 22.06.2021, що слугували підставою для звернення контролюючого органу з позовом. Порушення, які продовжують існувати на даному об`єкті, можуть призвести до займання та розповсюдження вогню, навіть існування хоча б одного істотного порушення, що створює загрозу життю та/або здоров`ю людей, є самостійною підставою для застосування заходів реагування.
З огляду на викладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити повністю.
На підставі пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що у період з 17.01.2020 по 17.01.2020 посадовими особами позивача проведено позапланову перевірку Олешанського ліцею Олешанської сільської ради та винесено припис від 17.01.2020 за №5 про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки (а.с.22-23).
Судом встановлено, що на підставі наказу за №Нс-134/54 від 08.06.2021 та посвідчення на проведення заходу державного нагляду за №56/21-44 від 09.06.2021, у період з 17.06.2021 по 25.06.2021 посадовими особами Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області проведено позапланову перевірку Олешанського ліцею Олешанської сільської ради за адресою: вул. Грушевського, буд. 83, с. Олеша, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область щодо додержання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки (а.с.9-13).
За результатами перевірки складено акт №80/21-47 від 22.06.2021, згідно з яким серед іншого виявлено такі порушення щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки:
1) не проведено обробку дерев`яних конструкцій горища будівлі вогнезахисними сумішами силами організації, яка має спеціальну ліцензію на виконання даного виду робіт (п. 2.5 розділу III Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених  наказом МВС України від 30.12.2014 №1417  (надалі - Правила);
2) не змонтовано систему автоматичної пожежної сигналізації з виведенням сигналу на пульт централізованого спостерігання в приміщеннях (п. 1.2 розділу V Правил);
3) не укомплектовано інвентарем пожежний щит на території, на якому повинно бути розміщено: 3 вогнегасники, 1 ящик з піском, 1 протипожежне покривало або повсті розміром 2x2, гаки - 3 шт. лопати 2 шт., ломи 2 шт., сокири - 2 шт. (п. 3.11 розділу V Правил);
4) не вирішено питання забезпечення зовнішнього пожежогасіння будівлі закладу від водоймища чи резервуару з необхідним постійним запасом води або пожежного гідранту на мережі зовнішнього протипожежного водопроводу (п. 2.1 розділу V Правил);
5) не встановлено на сходових клітках біля евакуаційних виходів світлові показники "Вихід" (п. 2.31 розділу III Правил);
6) не встановлено для виходу на горище люк, виконаний з межею вогнестійкості як для перекриття 3-го типу (п. 2.23 розділу III Правил);
7) допускається використання в коридорах школи та фойє біля виходу з приміщень школи оздоблення з горючих матеріалів (п. 2.17 розділу III Правил).
Вищевказані акт та припис отримані представниками відповідача, про що свідчить їх підпис на даних документах (а.с. 14-23).
Внаслідок невиконання відповідачем вимог припису та акту, позивач звернувся до суду з вимогами про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю).
Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції керувався тим, що обраний позивачем захід реагування, який має бути застосований судом до відповідача, не відповідає критеріям законності і пропорційності у зв`язку із надлишковим характером способу захисту публічного інтересу, враховуючи усунення відповідачем фактично всіх порушень та вчинення ним дій щодо усунення решти порушень вимог законодавства у сфері протипожежної безпеки, а також особливою важливістю забезпечення права на освіту жителів с. Олешів.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені  ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2  ст.19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) регулюються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року №877-V (надалі - Закон №877-V).
Згідно з визначенням, наведеним у статті 1 Закону №877-V державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Відповідно до частини п`ятої статті 4 Закону № 877-V виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.
Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.
Частиною сьомою статті 7 Закону № 877-V передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
За приписами пункту 21 частини першої статті 20 Кодексу цивільного захисту України до завдань і обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту належить, зокрема, забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки.
Згідно з частиною першою статті 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.
Відповідно до пункту 12 частини першої статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Частинами першою та другою статті 68 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що  посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.
У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Відповідно до частин першої та другої статті 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами (пункт 1); нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій (пункт 4).
Аналіз статті 70 Кодексу цивільного захисту України дає підстави для висновку, що застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг можливе лише за рішенням адміністративного суду, прийнятим за зверненням центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки. Такі заходи можуть бути застосовані на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки і ці порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
Захід реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг є виключним заходом, обрання якого є можливим у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей. При обранні такого заходу реагування позивачем, як суб`єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли, та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.
Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 21.10.2019 у справі № 810/4274/17, від 30.09.2020 у справі № 580/34/19, від 01 грудня 2021 року у справі № 826/9226/16.
Суд першої інстанції в повній мірі дослідив надані сторонами докази та встановив, що за період липень-серпень 2021 року відповідачем усунено фактично всі порушення, виявлені під час перевірки, проведеної у період з 17.06.2021 року по 25.06.2021 року.
З метою підтвердження усунення вказаних порушень представник відповідача надав суду фото-докази (а.с.34-39).
Відтак, спірним у даному випадку є питання доцільності обрання виключного заходу реагування у вигляді зупинення та заборони експлуатації будівель (споруд, приміщень) Олешанського ліцею Олешанської сільської ради Івано-Франківської області (код ЄДРПОУ 23806504) за адресою: вул. Грушевського, буд. 83, с. Олеша, Тлумацький район, Івано-Франківська область, шляхом опечатування вхідних дверей, окрім виконання робіт, пов`язаних з усуненням порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.
Колегія суддів наголошує,  що при обранні виключного заходу реагування у вигляді повного припинення використання будівель та споруд судом має ураховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування обсягу та ступеню тяжкості допущених порушень, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.
Так, законодавець пов`язує настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.
Оскільки облаштування приміщень установками пожежної сигналізації, системою оповіщення про пожежу та управління евакуацією людей спрямовано на своєчасне виявлення та сповіщення про уже виниклу пожежу, ліквідацію її наслідків, то відсутність таких установок аж ніяк не свідчить про наявність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожежі.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 816/4755/15, від 28 квітня 2021 року у справі № 640/10129/20.
Інше виявлене порушення, що залишилося не усунутим, - не проведено обробку дерев`яних конструкцій горища будівлі вогнезахисними сумішами силами організації, яка має спеціальну ліцензію на виконання даного виду робіт, на переконання колегії суддів, також не вказує на неприпустимий ризик виникнення і розвитку пожежі. 
До того ж, суд першої інстанції підставно взяв до уваги, що Олешанський ліцей Олешанської сільської ради є діючим закладом освіти, в якому відбуваються заняття, тому повна заборона експлуатації школи, обмежить право учнів вказаної гімназії на освіту, так як навчання в ній буде припинено.
Підсумовуючи наведені обставини у спірних правовідносинах, що склались у цій справі, колегія суддів зазначає, що відповідач усунув переважну більшість порушень вимог законодавства, вчиняє дії для усунення інших двох, що свідчить про відсутність підстав для застосування крайнього заходу реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень об`єкта перевірки, виходячи з вимог принципу співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли та тим, які залишилися неусунутими на час розгляду справи.
Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 816/4755/15, від 28 квітня 2021 року у справі № 640/10129/20.
З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вжив усіх заходів для всебічного і повного дослідження обставин справи та ухвалив законне й обґрунтоване рішення.
Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Інші, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.
Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2021 року в справі №300/4734/21 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя	 	В. В. Святецький 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	О. М. Довгополов  	
Повне судове рішення складено 30.05.2022.