ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" липня 2022 р.          м.Львів                          Справа №914/3659/21
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді                                                                                І.Б. Малех
суддів                                                                                                    Т.Б. Бонк
          О.В.Зварич
секретар судового засідання          Залуцький Д.Т.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресторан «Беркут», б/н від 23.06.2022 (вх. № апеляційного суду 01-05/1431/22, 01-05/1442/22 від 24.06.2022)
на ухвалу Господарського суду Львівської області від 27 травня 2022 року (суддя Гоменюк З.П., повний текст ухвали складено та підписано 27.05.2022, м. Львів)
у справі №914/3659/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресторан «Беркут», м. Львів
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс», м. Київ
про витребування майна з чужого незаконного володіння
за участю представників учасників процесу: 
від позивача: Дяків В.Б. – адвокат (ордер №1147361 від 23.06.2022 );
від відповідача: Гамей В.В. – адвокат (довіреність від 21.12.2021);
ВСТАНОВИВ:
02.12.2021 на розгляд Господарського суду Львівської області ТОВ «Ресторан «Беркут» подано позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» про витребування з незаконного володіння ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» нерухомого майна, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1815568146101, а саме: площадку (споруду) площею 1  379,3 кв. м. (в межах 1-го поверху площадки (споруди) влаштованого торговельного павільйону міні ринку загальною площею 1193,6 кв. м.), що знаходиться за адресою: м. Львів, вул.. В.Великого,59В, у власність ТОВ «Ресторан «Беркут» (код ЄДРПОУ 19171247; 79053, м. Львів, вул.. В Великого, 59 Б). 
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 07.12.2021 прийнято справу №914/3659/21 за вищевказаною позовною заявою та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (Т-1, а.с.72-74). 
09.12.2021 в канцелярію місцевого господарського суду від відповідача поступила заява про залишення позовної заяви без руху після відкриття провадження в такій (Т-1, а.с.80-82), з підстав того, що позивачем не доплачено судовий збір, виходячи з ринкової вартості спірного майна. 
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 22.02.2022 клопотання ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» про залишення позову без руху (вх. №29734/21 від 09.12.2021) задоволено; позовну заяву залишено без руху; встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня вручення цієї ухвали на усунення недоліків шляхом надання суду доказів сплати судового збору у розмірі 681  090,58 грн. (Т-1, а.с.129-132). 
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 27 травня 2022 року у справі №914/3659/21 позов ТОВ «Ресторан «Беркут» до ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» про витребування майна з чужого незаконного володіння залишено без розгляду на підставі ст. 176 ГПК України. 
Ухвала мотивована тим, що визначена позивачем ціна позову не відповідає дійсності, насправді є значно більшою та становить 49  936  039,00 грн., згідно висновку експерта від 21.09.2021 про ринкову вартість площадки (споруди), літ «ібп», А-1, загальною площею 1379,3 кв. м. (адреса: Львівська область, м. Львів, вулиця Володимира Великого, 59в). відповідно до чого суд першої інстанції зобов`язав позивача доплатити судовий збір у розмірі 681  090,58 грн., що ним не було зроблено , відповідно до чого на підставі ч. 13 ст. 176 ГПК винесена ухвала про залишення позовної заяви без розгляду. 
Позивач – ТОВ «Ресторан «Беркут», не погодившись з винесеною ухвалою подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що така прийнята, з порушенням норм процесуального права та невірним застосуванням норм матеріального права, а саме:
судом не дано належної оцінки тому, що під час підготовчого судового засідання, стороною позивача було подано клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем, про зміну предмету позову та про застосування заходів процесуального примусу. Вказує, що у клопотанні про заміну первісного відповідача належним, позивач, сформувавши нову інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, дізнався, що на день подання позову ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» вже не являлась власником майна, яке є предметом спору, а належним відповідачем є ТОВ «Львів Естейт», відтак було подано заяву про залишення позову без руху. Отже, вважає, що судом порушено положення ст. ст. 13, 48, 177 ГПК України;
також зазначає про те, що ним сплачено судовий збір у достатньому розмірі, в той час, як викладений в ухвалі про залишення позовної заяви без руху висновок суду про те, що позивач повинен доплатити ще 681090,58 грн. судового збору вважає необґрунтованим, оскільки суд виходив із копії висновку, який складено оцінювачем ФОП Кузнєцовою Т.О. та який, на його переконання не є належним та допустимим доказом, а тому не може бути покладений в основу рішення оскільки такий не зареєстровано в Єдиній базі даних звітів про оцінку з автоматичним присвоєнням такому звіту унікального реєстраційного номеру;
вказує також на те, що судом не враховано того, що при поданні позову, виходячи із ціни позову у розмірі 230  000,00 грн., позивачем сплачено 3450,00 грн., однак, 27.01.2022 долучено квитанцію про доплату судового збору у розмірі 64500,00 грн., а відтак сукупний розмір сплаченого ним судового збору становить 67950,00 грн., виходячи вартості майна , яка визначена у мировій угоді , яка підписана сторонами. 
Відповідно до цього, просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області у даній справі про залишення позовної заяви без розгляду та направити справу №914/3659/21 для продовження розгляду до суду першої інстанції . 
Відповідач – ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» у відзиві заперечує доводи апеляційної скарги, вказуючи на те, що суд першої інстанції почав розглядати клопотання відповідача про залишення позову без руху ще в підготовчому засіданні 10.01.2022, тоді як клопотання позивач заявив 21.02.2022, а відтак вважає, що суд цілком логічно та процесуально правильно, закінчив розгляд клопотання ТОВ «ФК «Поліс», не перериваючись на розгляд інших клопотань, які заявлені пізніше. Щодо інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.02.2022, то вказує, що позивач міг отримати таку станом на дату пред`явлення позову. При цьому відповідач звертає увагу на те, що ТОВ «ФК «Поліс» перестало бути власником спірного майна не після відкриття провадження у цій справі , а значно раніше, що свідчить про недбалість позивача. Також звертає увагу на те, що звіт про оцінку майна не мав вноситись до єдиної бази даних звітів , оскільки він виконувався не для цілей обчислення доходу платника податку – фізичної особи від продажу (обміну) нерухомого майна, крім цього минув 5-денний строк, з моменту його виготовлення. Зазначає скаржник також те, що у справі №914/1374/13, вартість майна не була спірною, питання дійсної ринкової вартості взагалі не досліджувалось судом, а тому вважає, що вартість нерухомого майна вказана в ухвалі Господарського суду Львівської області від 13.12.2018 у справі №914/1374/13 не можна вважати встановленою у рішенні суду. Відтак вважає, що суд першої інстанції вірно взяв до уваги звіт про оцінку майна, наданий відповідачем, а також електронну довідку про вартість майна, наявність якої повністю нівелює доводи позивача, про те, що звіт про оцінку майна є неналежним доказом визначення вартості майна, оскільки цей звіт не зареєстровано в єдиній базі даних звітів про оцінку майна. Отже, просить ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення. 
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду (головуючий суддя Малех І.Б., судді – Бонк Т.Б., Гриців В.М.) від 28 червня 2022 року поновлено ТОВ «Ресторан «Беркут» строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Львівської області від 27 травня 2022 року у справі №914/3659/21 та відкрито апеляційне провадження за такою. Витребувано в Господарського суду Львівської області матеріали справи № 914/3659/21.
30.06.2022 в канцелярію суду поступили матеріали справи №914/3659/21.
В подальшому, ухвалою суду від 05.07.2022 в склад колегії головуючого судді Малех І.Б., суддів Бонк Т.Б., Гриців В.М. призначено розгляд справи №914/3659/21 в судове засідання на 27 липня 2022 року о 12 год. 30 хв. 
У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді – члена колегії Гриців В.М. на підставі розпорядження керівника апарату суду №160 від 27.07.2022 проведено автоматизовану заміну складу суду для розгляду апеляційної скарги (вх. №01-05/1431/22) у справі №914/3659/21. 
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.07.2022 склад колегії по розгляду справи №914/3659/21 визначено головуючий суддя Малех І.Б., судді – Зварич О.В., Бонк Т.Б. 
В судове засідання 27.07.2022 з`явились представники сторін, які підтримали свої доводи і заперечення, з мотивів наведених в апеляційній скарзі та відзиві на неї. 
Представником скаржника в судовому засіданні 27.07.2022 усно заявлено клопотання про відкладення розгляду справи, в зв`язку з тим, що ним замовлено експертизу для визначення вартості спірного майна. 
Представник відповідача заперечив проти даного клопотання, вказавши що таке клопотання не заявлялось в суді першої інстанції, а відтак така не може вплинути на суть винесеної ухвали. 
Судова колегія порадившись на місці ухвалила відмовити в задоволенні даного клопотання, з огляду на те що суд переглядає справу по наявних у ній на час винесення спірного рішення доказах, а експертиза майна, яку замовив позивач буде у майбутньому, а відтак не може вплинути на суть оскарженої ухвали. 
У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою та відзивом на неї, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального права, судова колегія Західного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Предметом позову в цій справі є витребування нерухомого майна, а саме площадки (споруди) літ. «Ібп» загальною площею 1379,3 кв. м. (в межах 1-го поверху площадки (споруди) влаштовано торговий павільйон міні-ринку загальною площею 1193,6 кв. м.) , що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Львів, вул. Володимира Великого, будинок 59в (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна : 1815568146101). Ціну позову визначено 230  000,00 грн. 
При поданні даного позову на розгляд Господарського суду Львівської області позивачем сплачено було 3450,00 грн. судового збору, згідно квитанції №5 від 02.11.2021 (Т-1, а.с.12). 
07.12.2021 ухвалою Господарського суду Львівської області прийнято справу до розгляду та відкрито провадження у справі №914/3659/21 за правилами загального позовного провадження (Т-1, а.с.72-74). 
07.12.2021 в канцелярію суду від відповідача поступила заява про залишення позовної заяви ТОВ «Ресторан «Беркут» без руху, де вказано , що ціна позову , вказана позивачем не відповідає дійсності та є насправді більшою, в обґрунтування чого посилається на звіт про оцінку спірного майна , згідно якого ринкова вартість такого становить 49  936  039,00 грн. (Т-1, а.с.76-79). 
09.12.2021 відповідачем на розгляд суду першої інстанції подано заяву про залишення позовної заяви без руху після відкриття провадження у справі (Т-1, а.с.80-82). 
В свою чергу позивач щодо такої заяви заперечує , вказуючи , що поданий стороною висновок від 21.09.2021 виконаний на замовлення відповідача та має зазначену мету – «для прийняття управлінських рішень», є лише частиною звіту про оцінку майна і саме звіт в цілому є тим документом, що може підтвердити дійсну ринкову вартість майна за умови його реєстрації у Єдиній базі даних звітів про оцінку. Вважає, що поданий ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» висновок, виконаний ФОП Кузнєцовою Т.О., не є належним та допустимим доказом, на підставі якого можна встановити дійсну вартість майна, що витребовується. До даних заперечень долучає квитанцію про доплату судового збору у розмірі 64500,00 грн. , яка розрахована виходячи із затвердженої Господарським судом Львівської області мирової угоди у справі №914/1374/13 ухвалою від 13.12.2018. Відповідно до вказаної мирової угоди заставна вартість спірного нерухомого майна визначена у розмірі 4  530  000,00 грн. 
Відповідачем у підготовчому засіданні представлено повний звіт про оцінку вартості майна разом зі сформованою довідкою про оціночну вартість суб`єкта нерухомості: долучено сертифікат суб`єкта оціночної діяльності , який підтверджує повноваження ФОП Кузнєцової Т.О. на здійснення відповідної оціночної діяльності (Т-2, а.с.84-124, 125). 
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 22.02.2022 клопотання ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» про залишення позову без руху (вх. №29734/21 від 09.12.2021) задоволено ; позовну заяву залишено без руху; встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня вручення цієї ухвали на усунення допущених недоліків, шляхом надання суду доказів сплати судового збору у розмірі 681  090,58 грн. (Т-2, а.с.129-132).
В зв`язку з невиконанням вимог вищевказаної ухвали, Господарський суд Львівської області ухвалою від 27.05.2022 позов ТОВ «Ресторан Беркут» до ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» про витребування майна з чужого незаконного володіння залишив без розгляду (Т-2, а.с.142-143). 
При перегляді ухвали Господарського суду Львівської області від 27.05.2022 у даній справі в апеляційному порядку, судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалася наступним: 
Порядок сплати та розміри ставок судового збору встановлено Законом України «Про судовий збір», у преамбулі якого зазначено, що він визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.
Відповідно до частини другої статті 4 цього Закону за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 1 пункту 2), а позовної заяви немайнового характеру - 1 прожитковий мінімум для працездатних осіб (підпункт 2 пункту 2).
У постанові від 25.08.2020 у справі № 910/13737/19 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.
Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 162, пунктів 1-3 частини першої статті 163 ГПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; 3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.
Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.
Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.
Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 907/9/17).
Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.
Відповідно до частини другої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі, якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.
Якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при розгляді справи (частина друга статті 163 ГПК України).
Згідно з ч. 11 ст. 176 ГПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.
Отже, предметом спору є вимога про витребування нерухомого майна, а саме площадки (споруди) літ. «Ібп» загальною площею 1379,3 кв. м. (в межах 1-го поверху площадки (споруди) влаштовано торговий павільйон міні-ринку загальною площею 1193,6 кв. м.), що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Львів, вул. Володимира Великого, будинок 59в (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна : 1815568146101). Ціну позову визначено 230  000,00 грн. 
При поданні позову позивачем сплачено 3450,00 грн. судового збору, згідно квитанції №5 від 02.11.2021 (Т-1, а.с.12), в подальшому доплачено 64500,00 грн. судового збору, згідно квитанції №11 від 27.01.202 (Т-2, а.с.10), виходячи з розрахунку вартості майна встановленого Господарським судом Львівської області в мировій угоді у справі №914/1374/13, яка затверджена ухвалою від 13.12.2018. Відповідно до вказаної мирової угоди заставна вартість спірного нерухомого майна визначена у розмірі 4  530  000,00 грн. 
Відповідач в свою чергу подає звіт про оцінку спірного майна , згідно якого ринкова вартість спірного об`єкта такого становить 49  936 039,00 грн. та довідку про оціночну вартість об`єкта нерухомості, згідно якої оціночна вартість такого становить 48  388  156,22 (Т-2, а.с.84-124,). 
Отже, з врахуванням даного судом першої інстанції в ухвалі суду від 22.02.2022 про залишення позовної заяви без руху обґрунтовано встановлено, що позивачу слід доплатити судовий збір в розмірі 681090,58 грн., виходячи з ринкової вартості майна в сумі 49  936  039,00 грн. 
Позивачем не подано суду першої інстанції іншого розрахунку ціни позову чи іншого експертного висновку про ринкову вартість спірного майна, чинну на момент звернення з позовом до господарського суду та відмінну від тієї, що надав відповідач. 
Згідно вимог ч.1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 ГПК України). 
Слід зазначити, що вирішуючи питання про грошові стягнення у справах за позовами про захист права приватної власності на майно, суди мають виходити з того, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду справи. 
Враховуючи те, що позивачем не усунуто недоліки позовної заяви у строк встановлений в ухвалі суду від 21.02.2022, місцевим господарським судом правомірно на підставі ч.13 ст. 176 ГПК України залишено позовну заяву в даній справі без розгляду. 
Скаржник в апеляційній скарзі вказує на те, що суд першої інстанції порушив хронологічний порядок розгляду заявлених клопотань, однак при цьому не обґрунтував положеннями процесуального права, чому саме його клопотання повинні були бути розглянуті раніше. 
Матеріалами справи встановлено, що суд першої інстанції почав розглядати клопотання відповідача про залишення позову без руху ще у підготовчому засіданні 10.01.2022, а клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем, заява про зміну предмета позову та заява про застосування заходів процесуального примусу (штрафу) позивач заявив 21.02.2022, відтак суд першої інстанції процесуально правильно закінчив розгляд клопотання ТОВ «ФК «Поліс», не перериваючись на розгляд інших клопотань, які заявлені пізніше. 
Крім цього, позивач посилається на неналежність доказу, а саме звіту, яким визначено вартість спірного майна , оскільки цей звіт про оцінку майна не внесено до єдиної бази звітів про оцінку майна, що спростовується, тим що такий звіт, відповідно до вимог Порядку ведення єдиної бази даних звітів про оцінку затвердженого наказом ФДМ України 17.05.2018 №658 (у редакції наказу ФДМ України від 12.01.2021 №24) не мав вноситись до єдиної бази даних звітів про оцінку, оскільки він виконувався не для цілей обчислення доходу платника податку – фізичної особи від продажу (обміну) нерухомого майна, та крім цього, як вказує відповідач такий не неможливо внести до єдиної бази даних звітів про оцінку, оскільки минів 5-денний строк, з моменту його виготовлення. 
При цьому, слід відмітити, що розділом ІІІ Порядку введення єдиної бази даних звітів про оцінку, затвердженого наказом ФДМ України 17.05.2018 №658 (у редакції наказу ФДМ України від 12.01.2021 №24) визначено порядок формування електронних довідок про оціночну вартість об`єкта нерухомості в єдиній базі. 
Пунктами 4-5 розділу ІІІ вищевказаного порядку встановлено, що на підставі даних про об`єкт нерухомості модуль Єдиної бази розраховує оціночну вартість такого об`єкта. За результатами визначення оціночної вартості об`єкта нерухомості модулем формується довідка про оціночну вартість об`єкта нерухомості відповідно до додатка 2 цього порядку , з автоматичним присвоєнням кожній довідці унікального реєстраційного номера. Довідка про оціночну вартість об`єкта нерухомості є чинною впродовж 30 календарних днів з дня її формування. Таку довідку позивач подав і така міститься в матеріалах справи в томі 2 на аркуші справи 125-126. 
Щодо визначення вартості спірного нерухомого майна в мировій угоді, укладеній у банкрутстві ТОВ «Біля Універмагу» у справі №914/1374/13, то в цій мировій угоді вартість майна визначена за домовленістю сторін, і з моменту укладення такої минуло три роки, а судовий збір сплачується, виходячи з дійсної (ринкової) вартості майна на час розгляду справи. 
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. 
Суд апеляційної інстанції вважає, що Господарський суд Львівської області прийняв ухвалу від 27 травня 2022 року у справі №914/3659/21, з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення, з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Отже, ухвалу Господарського суд Львівської області від 27 травня 2022 року у справі №914/3659/21 належить залишити без змін, апеляційну скаргу ТОВ «Ресторан «Беркут» - без задоволення.
Згідно з п.2 ч.1 ст.129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки у цьому випадку, суд апеляційної інстанції, не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України). Відтак, згідно ст.129 ГПК України сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.
Керуючись ст.ст. 129, 236, 269, 271, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -
П О С Т А Н О В И В :
1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Ресторан “Беркут”, б/н від 23.06.2022 (вх. № апеляційного суду 01-05/1431/22, 01-05/1442/22 від 24.06.2022) – залишити без задоволення.
2.          Ухвалу Господарського суду Львівської області від 27 травня 2022 року у справі №914/3659/21 - залишити без змін.
3.          Судовий збір за подання апеляційної скарги – покласти на ТОВ «Ресторан «Беркут». 
4.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів відповідно до ст.ст. 286 - 289 ГПК України. 
5.          Матеріали справи №914/3659/21 повернути Господарському суду Львівської області. 
                    Повний текст постанови складено та підписано 04.08.2022 року. 
Головуючий суддя                                                                      І.Б. Малех 
Суддя                                                                                          О.В. Зварич
Суддя                                                                                          Т.Б. Бонк