Номер провадження: 22-ц/813/4610/22 
Номер справи місцевого суду: 501/2721/21
Головуючий у першій інстанції Тюмін Ю. О.
Доповідач Дришлюк А. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2022 року                                                                м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомарецького М.М., Громіка Р.Д.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 06 жовтня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ: 

11 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила суд стягнути з Виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області на свою користь моральну шкоду в сумі 30000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.06.2021р. у справі 420/6352/21 дії виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області щодо ненадання їй відповіді на запит про надання публічної інформації були визнанні протиправними. Внаслідок ненадання відповідачем, в установлені законом строки, відповіді на запит про надання публічної інформації, їй була спричинена моральна шкода у розмірі 30000,0 грн., яка полягає в тому, що вона переживала, відчувала стан постійної психоемоційної напруги, тимчасово відірвалась від активного суспільно-політичного життя (а.с. 1-12). 
Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 06 жовтня 2021 року вирішено в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі (а.с. 46-47).
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася до суду із апеляційною скаргою, в якій просила суд оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги зазначала, що судом першої інстанції не було враховано те, що протиправними діями виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, апелянту була завдана моральна шкода, яка полягає у стражданні і приниженні, яких він зазнав внаслідок протиправних дій. Крім того, судом також не було враховано практику Європейського суду з прав людини та не взято до уваги, що апелянт є інвалідом 2 групи та мала законні підстави на отримання інформації для першочергового оформлення земельної ділянки (а.с. 51-61).
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16 грудня 2021 року було відкрито апеляційне провадження та вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження.
16.02.2022 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач зазначає, що оскаржуване рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідач просить суд залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції без змін. 
З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив із того, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити оскільки встановлені судом обставини про відсутність у позивачки будь-якого зв`язку з територіальною громадою м. Чорноморськ Одеської області, а також відомості про подібні спори позивача свідчить про зловживання своїм правом, оскільки відсутні обставини, які б свідчили про те, що запитувана інформація мала значення для її особистості.
Апеляційний суд не погоджується із висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до Виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області із запитом щодо надання інформації про наявність на території м. Чорноморськ вільних земельних ділянок, які можуть бути використанні під забудову житлового будинку, господарських будівель та споруд. Однак відповідь на запит у встановлений законом строк не отримала.
ОСОБА_1 звернулася до окружного адміністративного суду із позовними вимогами щодо визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії. Рішенням від 25.06.2021 року позов вирішено задовольнити, визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області щодо ненадання публічної інформації за запитом від 06.03.2021 року, визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання інформації на запит, та зобов`язати направити відповідь за запитом від 06.03.2021 року (а.с.9-11).
Позивач, в свою чергу, звернулася до суду із позовними вимогами щодо відшкодування моральної шкоди завданої бездіяльністю Виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області.
Статтею 56 Конституції України закріплено право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування; їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про інформацію». кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.Стаття 31 закріплює право на відшкодування завданої матеріальної чи моральної шкоди у разі порушення права на свободу інформації.
Разом з тим, чинним законодавством України не встановлено будь-якої територіального обмеження до закріпленого права громадян на звернення із відповідними запитами щодо надання публічної інформації. Тобто, в даному випадку ОСОБА_1 , не зважаючи на місце реєстрації чи проживання, має право на отримання інформації щодо вільних земельних ділянок під забудову на будь-якій території України.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. 
Згідно ст. 1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.
Необхідними умовами для вирішення питання щодо відшкодування моральної шкоди є встановлення неправомірної бездіяльності органу, наявність шкоди та причинного зв`язку. Аналогічні правові позиції містяться в постанові Великої палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17.
Позивач стверджує, що бездіяльністю Виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області їй було завдано моральну шкоду, яка виражається в негативних переживаннях, стані постійної психоемоційної напруги, важкості виконання повсякденних обов`язків, душевних стражданнях, приниженні честі та гідності з тих підстав, що позивачу довелося присвятити багато свого часу, сил та енергії на захист порушеного права. Також стверджує, що нехтування відповідачем здійснення розгляду відповідного запиту порушило її законні права, що сприймалося в свою чергу, як прояв образи з боку відповідача, призвело до сильного психологічного дискомфорту, погіршення самопочуття, емоційного хвилювання. Окрім того, посилення моральних страждань підсилювалось тим, що ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи з дитинства. Факт інвалідності, в свою чергу, підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою до акта медико-соціальною експертною комісією № 129750 (а.с.8). Протиправна діяльність Виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області встановлено рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.06.2021 року (а.с. 9-11). 
Згідно ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Також під час розгляду справ щодо відшкодування моральної шкоди слід враховувати установлену практику Верховного Суду України, викладену зокрема в постановах від 16 червня 2020 року по справі № 711/1550/17, від 10 квітня 2019 року по справі № 464/3789/17, від 17 листопада 2021 року по справі № 199/6247/20.
Разом з тим, з матеріалів справи, в свою чергу, не вбачається обґрунтованість та доведеність наявності підстав для застосування судом ч. 3 ст. 16 ЦПК України. Саме лише посилання на положення відповідної статті, без належного встановлення та доведення наявності в діях ОСОБА_1 зловживання своїм правом, не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.
Враховуючи роз`яснення п.п.3,9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року, зі змінами, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», - під моральною шкодою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. 
Тобто, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Так розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи та не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Відповідна правова позиція також міститься в постанові Верховного Суду України від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14.
Таким чином, беручи до уваги глибину та тривалість моральних страждань позивача, спричинених порушенням її права на отримання публічної інформації, суд приходить до висновку, що розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню становить 500 грн, що в свою чергу відповідає встановленим принципам розумності, справедливості та співмірності.
Враховуючи вищенаведене в сукупності, оскільки доводи апелянта знайшли своє часткове підтвердження, апеляційний суд приходить до висновку про скасування рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 06 жовтня 2021 року та ухвалення нового, яким позовні вимоги задовольнити частково.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 06 жовтня 2021 року - скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Чорноморського міської ради Одеської області задовольнити частково.
Стягнути з Виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області (Одеська область, м. Чорноморськ, проспект Миру, буд. 33, код ЄДРПОУ 04057043) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) 500 (п`ятсот) грн моральної шкоди.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

19.04.2022 року                                                                 м. Одеса