ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2989/22 Справа № 205/8627/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Мовчан Д.В. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2022 року                        колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого – Куценко Т.Р.,
суддів: Демченко Е.Л.,Деркач Н.М. 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу 
                Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства                         юстиції (м.Дніпро)

на ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 21 грудня 2021 року про зупинення провадження по справі за позовом Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державна казначейська служба, про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, - 

ВСТАНОВИЛА: 

       У жовтні 2021 року Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державна казначейська служба, про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу. 
       10 грудня 2021 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження по даній справі (т.1, а.с.203-206). 
       Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2021 року клопотання задоволено, провадження по справі зупинене на підставі п.6 ч. 1 ст.251 ЦПК України (т.2, а.с.24-25).
       Не погодившись з такою ухвалою суду, позивач Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просило ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 21 грудня 2021 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, стягнути судові витрати. 
       Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, зупиняючи провадження, фактично не вказав на об`єктивні обставини неможливості розгляду даної справи до розгляду іншої справи, яка, на його думку, не є пріоритетною. Дана справа є основною, та до позовну надано відповідні докази, які дозволяють дослідити та оцінити обставини які є предметом судового розгляду. Зупинення провадження порушує доступ до суду (т.2, а.с.48-56).
       Учасники справи своїм правом передбаченим ст. 360 ЦПК України не скористалися. 
       Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
       Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.
       Відповідно до положень частини другої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
       Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 21 грудня 2021 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.
       Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити.
       Задовольняючи клопотання відповідача ОСОБА_1 та зупиняючи провадження по даній справі, суд першої виходив з того, що дану справу недоцільно розглядати до набрання законної сили судовим рішенням у справі №160/19669/21 за позовом   ОСОБА_1  до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору  ОСОБА_2  про визнання дій протиправними та скасування наказу від 25 червня 2021 року №2389-к «Про закриття дисциплінарного провадження». 
       Проте колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції у зв`язку з наступним.         
       Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
       Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи,поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
       Згідно з п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. 
       Зупинення провадження у справі – це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.
       Визначаючи наявність підстав, передбачених п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і встановити ці обставини у даній справі неможливо.
       Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.
       Згідно роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України в п.33 постанови "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року №2, визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
       Підстава позову – це частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують кожну обставину, а також наявність підстав для звільнення від доказування.
       Зі змісту позовної заяви Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) вбачається, що вони ставлять питання про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу та стягнення з  ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України 89 109, 55 грн.
       З клопотання про зупинення провадження вбачається, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року відкрито провадження у справі за позовом  ОСОБА_1  до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування наказу від 25 червня 2021 року №2389-к «Про закриття дисциплінарного провадження». 
       Колегія суддів вважає, що наявні в справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, посилання суду на об`єктивну неможливість розгляду справи до розгляду справи № 160/19669/21 суперечить змісту п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, згідно якого суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
       Отже, обов`язкових підстав, як то визначено ст.251 ЦПК України, для зупинення провадження у справі у суду першої інстанції не було. 
       Враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
       Відповідно до підпунктів «б» та «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
       Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
       Як роз`яснено у пункті 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, передбачену в частині першій статті 293 ЦПК, або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу, передбачену у пункті 2 частини першої статті 324 ЦПК, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 88 ЦПК.        Враховуючи, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, то питання відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, відповідно до статті 141 ЦПК України, підлягає вирішенню по завершенню розгляду справи по суті.

       Керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

       Апеляційну скаргу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) - задовольнити.
       Ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 21 грудня 2021 року скасувати і справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

       Головуючий:                                                        Т.Р. Куценко 

       Судді:                                                                Е.Л. Демченко
                                                               
                                                                               Н.М.Деркач