Дата документу 29.06.2022 Справа № 334/8598/21

Запорізький Апеляційний суд 

 
ЄУН 334/8598/21	Головуючий у 1-й інстанції Фетісов М.В.	
Пр. № 22-ц/807/372/22	Суддя-доповідач Гончар М.С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2022 року                                                м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді (судді-доповідача)        Гончар М.С.
суддів                                        Маловічко С.В., Подліянової Г.С.
за участі секретаря                                Камалової В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2021 року про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району, про встановлення факту, що має юридичне значення

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеною заявою (а.с. 1-12), в якій просив встановити юридичний факт того, що він мав право на соціальну допомогу у зв`язку із захворюванням та настанням інвалідності у встановленому законному порядку за період з 06.06.1994 р. по 06.04.2012 р. до настання 18 років. 
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Фетісова М.С. (а.с. 49).
Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2021 року (а.с. 66) у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 у цій справі відмовлено. 
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, заявник ОСОБА_1  у своїй апеляційній скарзі (а.с. 74-90) просив ухвалу суду першої інстанції у цій справі скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с.118).
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 197).
Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 23 листопада 2021 року (а.с. 121), дану справу призначено до апеляційного розгляду (а.с. 122), з урахуванням навантаження судді-доповідача та колегії суддів апеляційного суду (в Запорізькому апеляційному суді працює фактично 15 суддів, з яких 11 суддів складають судді судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень).
Заінтересована особа - УПСЗН ЗМР по Дніпровському району не скористалось своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу заявника у цій справі у встановлений апеляційним судом 15-денний строк з 01.12.2021 року (повідомлення про вручення копії ухвали апеляційної суду про відкриття апеляційного провадження у цій справі - а.с. 126).
Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.
Розгляд цієї справи, призначений апеляційним судом на 16 березня 2022 року, не відбувся через відпустку судді-доповідача (а.с.135, 143) та був відкладений на 06 липня 2022 року на «17.20 годину». Проте, у зв`язку із зміною із травня 2022 року часу роботи апеляційного суду в умовах воєнного стану в Україні на «до 16.00 години» (а.с. 142), ухвалою апеляційного суду розгляд цієї справи було перепризначено на 29 червня 2022 року в межах робочого часу (а.с.144). 
У дане судове засідання належним чином повідомлені апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи (а.с. 146-147) всі учасники цієї справи не з`явились, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.
При цьому, заінтересована особа - УПСЗН ЗМР по Дніпровському району про причини неявки свого представника апеляційний суд не сповістило.
Заявник ОСОБА_1 подав апеляційному суду клопотання (а.с. 148-151), в якому просив розглядати дану справу за його відсутності.
За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.
При вищевикладених обставинах, на підставі ст. ст. 271-272 ЦПК України апеляційний суд ухвалив: клопотання заявника задовольнити, розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю всіх учасників цієї справи.
В силу вимог ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засіданні всіх учасників справи…, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали цієї справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 у цій справі підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
В силу вимог ст. 258 ч. 1 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали, постанови.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.
Встановлено, що суд першої інстанції, правильно керувався ст.ст. 186, 260, 268, 294 ЦПК України та правильно відмовив у відкритті провадження за вищезазначеною заявою заявника у цій справі.
Оскільки, відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Суд першої інстанції зі змісту вищезазначеної заяви заявника правильно вбачав, що у даному випадку має місце спір про право - право заявника ОСОБА_1 на соціальну допомогу у зв`язку із захворюванням та настанням інвалідності.
В силу вимог ст. 315 ч. 4 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право … 
Згідно із роз`ясненнями, викладеними у абзаці 3 пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
В силу вимог ст. 315 ч. 2 ЦПК України підвідомче встановлення таких фактів: 
1. Суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Крім того, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України.
Факт, який просить встановити заявник ОСОБА_1 у цій справі, не є таким, що підвідомчий суду взагалі, для встановлення цього факту передбачений інший порядок - позасудовий.
Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити: чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку; чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого юрисдикційного органу.
В разі, якщо подана заява про встановлення факту, що має юридичне значення, не підлягає судовому розгляду в окремому провадженні, і в разі незгоди з діями, бездіяльністю, рішеннями юрисдикційного органу (у даному випадку - Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району),  ОСОБА_1  може оскаржити їх у встановленому законом порядку. 
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що необхідно відмовити у відкритті провадження у справі, оскільки заява про встановлення факту, який просить встановити заявник у цій справі, не підлягає розгляду у судовому порядку взагалі.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1  дублюють доводи заяви останнього у цій справі, яким суд першої інстанції вже надав належну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд. 
Ці доводи не спростовують обставин, встановлених судом першої інстанції на час постановлення оскаржуваної ухвали у цій справі, є безпідставними, не ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а ґрунтуються на припущеннях.
В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення.
Встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення процесуального питання.
Описки в оскаржуваній ухвалі у цій справі не можуть бути підставою для скасування правильної по суті ухвали суду першої інстанції за результатами розгляду вищезазначеної апеляційної скарги заявника, а можуть бути виправлені у подальшому останнім за власною ініціативою або за відповідною заявою учасників цієї справи. 
За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції у цій справі або ж її зміни.
Крім того, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови ОСОБА_1 у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у повному обсязі у цій справі, останній не має права на компенсацію будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.
Також, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 , як особа з інвалідністю 2 групи з дитинства (довідка МСЕК від 11.12.2019 року строком дії до 01.01.2023 року а.с. 97-98), був звільнений в силу вимог закону від сплати судового збору за подачу вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі.
Керуючись ст. ст. 12, 141, 367-368, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2021 року у цій справі залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.
Повний текст постанови апеляційним судом складений 30.06.2022 року.

Головуючий суддя	Суддя	Суддя	
Гончар М.С. 	Маловічко С.В.	Подліянова Г.С.