ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року 

м. Київ
справа № 817/753/17
адміністративне провадження № К/9901/2698/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.

розглянув у попередньому судовому засіданні
касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області  
на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 22.06.2017 (суддя Дорошенко Н.О.) та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2017 (колегія у складі суддів Охрімчук І.Г., Капустинського М.М., Моніча Б.С.) 
у справі № 817/753/17
за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
до Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» 
про стягнення витрат на виплату пенсій.

І. РУХ СПРАВИ

1.          У травні 2017 року Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області звернулося до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот», в якому просило стягнути заборгованості по витратах Пенсійного фонду на фінансування різниці між сумою пенсій, призначених згідно з Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність", і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, за період лютий-квітень 2017 року в сумі 642,54 гривень.
2.          Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 22.06.2017, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2017, у задоволенні позову відмовлено.
3.          26.12.2017 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга, в якій позивач просить скасувати оскаржувані рішення та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог.
4.          Ухвалою Верховного Суду від 05.01.2018 відкрито касаційне провадження у справі. 
5.          Ухвалою Верховного Суду від 30.05.2022 Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області замінено його правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

6.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що ПАТ "Рівнеазот" є платником страхових внесків, збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та є страхувальником в розумінні Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003.
7.          Встановлено, що відповідно до повідомлення № 1733/06 від 15.02.2017, ПАТ "Рівнеазот" визначено суму витрат, що підлягає перерахуванню підприємством на відшкодування витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших  законодавчих актів, щодо пенсіонера ОСОБА_1 , з 01.02.2017 по 31.12.2017 в сумі 202,96 грн щомісяця. Частка різниці у розмірі пенсії, що фінансується за рахунок підприємства відповідача, становить 6,71% від суми 1512,34 гривень.
8.          Оскільки відповідач добровільно не сплатив заборгованість, Пенсійний орган звернувся до суду з позовом про її стягнення.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

9.          В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що відповідно до пункту 5 Порядку управлінням було надіслано відповідачу повідомлення про розрахунок суми витрат  на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність» і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів. Зазначена сума боргу в добровільному порядку відповідачем сплачена не була, а тому, вона підлягає примусовому стягненню.
10.          Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що заборгованість по витратах Пенсійного фонду на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної згідно з Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність", і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, позивачем не обґрунтована та не підтверджена належними і допустимими доказами.. 

ІV. ОЦІНКИ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

11.          Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, не підтверджені належними та допустимими доказами та не відповідають матеріалам справи. Доказів понесення органом Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пенсій за лютий-квітень 2017 року в сумі 642,54 грн пенсіонеру ОСОБА_1 позивачем на вимогу суду не надано.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

12.          У касаційній скарзі позивач посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що Управлінням було виплачено пенсіонеру різницю суми пенсії в сумі 642,54 грн за період лютий-квітень 2017 року. Відповідач у встановлені Законом строки борг не сплатив.
Позивач вважає, що ним повністю доведено обґрунтованість заявленого позову, оскільки було надано всі витребувані судами докази та надано розрахунок суми позову.
13.          13.01.2018 відповідач подав відзив на касаційну скаргу позивача. Просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

14.          Верховний Суд перевірив правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у межах доводів касаційної скарги та дійшов таких висновків.
15.          Згідно з абзацом другим пункту 13 Прикінцевих положень Закону №1058-VI у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначеного Закону, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується відповідно до умов, передбачених Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність".
16.          В силу вимог частини другої статті 37 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" від 26.11.2015 №848-VIІІ, пенсія науковому (науково-педагогічному) працівнику призначається за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченому абзацом першим частини першої   статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", після досягнення чоловіками 62 років за наявності стажу наукової роботи не менш як 20 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності стажу наукової роботи не менш як 15 років.
17.          Як визначено в частині шостій статті 37 Закону №848-VIІІ різниця між сумою пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, та сумою пенсії із солідарної системи, обчисленої згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на яку має право науковий працівник, фінансується:
- для наукових (науково-педагогічних) працівників державних, комунальних наукових установ, організацій, підприємств та вищих навчальних закладів, а також інших наукових установ, які згідно із статтею 12 цього Закону включені до Державного реєстру наукових установ, яким надається підтримка держави, - за рахунок коштів державного бюджету з урахуванням надходжень від сплати єдиного внеску у розмірі, встановленому частиною дев`ятою статті 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування"   для цієї категорії працівників;
-          для наукових (науково-педагогічних) працівників інших наукових установ, організацій, підприємств та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів цих установ, організацій, підприємств та закладів.
18.          Пунктами 5, 9 "Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність", та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 №372 (далі - Порядок №372), встановлено, що різниця у розмірі пенсій наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації фінансується за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів згідно з пунктами 3 - 8 цього Порядку.
19.          Розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних не бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення за зразком, що додається. Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.
20.          Зі змісту пункту 8 Порядку у разі порушення строку сплати коштів, які спрямовуються на фінансування різниці у розмірі пенсії, органи Пенсійного фонду стягують відповідні суми у порядку, визначеному законодавством.
21.          У касаційній скарзі позивач посилається на те, що заявлена до стягнення сума 642,54 грн, є обґрунтованою та підлягає до відшкодування підприємством.
22.          Суди попередніх інстанцій встановили помилковість та необґрунтованість вказаного розрахунку, оскільки в цьому зазначено, що місячний розмір фактичних витрат становить 202,96 грн та зазначено період три місяці, що має становити (202,96 х 3 = 608,88 грн). 
23.          Крім того, у касаційній скарзі відсутні будь-які доводи на спростування висновків судів попередніх інстанцій по відсутність доказів понесення органом Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пенсій за лютий-квітень 2017 року в сумі 642,54 грн саме пенсіонеру ОСОБА_1 .
24.          Колегія суддів звертає увагу, що доводи заявника касаційної скарги дублюють позицію, викладену в позові та в апеляційній скарзі. Ці аргументи були ретельно перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанції, та їм була надана належна правова оцінка.
25.          Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судами оскаржуваних рішень і погоджується з їх висновками у справі, якими доводи скаржника відхилено.
26.          Відповідно до ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
27.          Судові витрати покласти на позивача.

Керуючись статтями 341, 343, 350, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення.
Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 22 червня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2017 року у справі № 817/753/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя                                                                                               В.М. Кравчук

Суддя                                                                                               А.А. Єзеров

Суддя                                                                                               О.П. Стародуб