Номер провадження: 22-ц/813/5757/22 
Справа № 521/5667/21
Головуючий у першій інстанції Мазун І. А.
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2022 року                                                                 м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: Погорєлової С.О. 
суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 , та представника ОСОБА_2 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, на рішення Малиновського районного суду м. Одеси, постановленого під головуванням судді Мазун І.А. 29 листопада 2021 року у м. Одеса, -

встановила:

У квітні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом ОСОБА_1 про стягнення аліментів, в якому вона просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох дітей у твердій грошовій сумі 20 350 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дітьми повноліття.
В обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначала, що перебувала з відповідачем в шлюбі, від якого народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які з 2015 року проживають з нею у нежилому приміщенні (апартаменти з кухнею) за адресою: АДРЕСА_1 . Після розірвання шлюбу відповідач приймав участь в утриманні дітей не систематично та сплачував аліменти у розмірі 12821,55 грн. – 23.07.2019 року; по 20000 грн. 19.09.2019 року, 26.09.2019 року, 01.11.2019 року, 15000 грн. – 03.12.2019 року та 20000 грн. – 01.02.2020 року. З березня 2020 року по цей час аліменти не сплачуються. 
Як зазначала позивач, вона несе щомісячні витрати на утримання дітей, які пов`язані з їх харчуванням, розвитком здібностей, навчанням, відвідуванням лікарів, зокрема до доньку щомісячно витрачає 26780 грн., на сина – 13930 грн., всього на утримання дітей витрачає 40710 грн. На переконання позивача, відповідач має змогу сплачувати аліменти в розмірі від половини зазначеної суми, адже є відомим адвокатом, має у власності 9 земельних ділянок та житлові будинки.
Посилаючись на вищевикладене, ОСОБА_2 просила задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2021 року позов ОСОБА_2 було задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітнього сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 7 000 (сім тисяч) грн. на кожну дитину щомісяця, з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.04.2021 року до досягнення дітьми повноліття.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 (на користь  держави судовий збір у сумі 840,80 грн.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить змінити рішення суду першої інстанції, стягнувши з апелянта на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5 000 грн. щомісячно, та на користь неповнолітнього сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 4 000 грн. щомісячно.
Апеляційна скарга мотивована тим, що на утриманні апелянта знаходиться син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , також у апелянта відсутній постійний дохід у вигляді заробітної плати. Вказане, на думку ОСОБА_1 , позбавляє його можливості сплачувати апелянти на дітей у розмірі, встановленому рішенням суду.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, та постановити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач, на відміну від відповідача, піклується про гармонійний розвиток своїх дітей, несе необхідні витрати, розмір яких значно перевищує витрати відповідача на дітей, при цьому ОСОБА_2 має менший дохід.
Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши розгляд апеляційних скарг в письмовому провадженні, дослідивши наведені в них доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга представника ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного. 
Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч.1, 2 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно п.п. 1-3 ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дітьми ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с.10-11).
Згідно копії свідоцтва про зміну імені від 01.07.2015 року позивач змінила своє прізвище на « ОСОБА_7 » (а.с.9).
ОСОБА_2 на підтвердження заявлених позовних вимог щодо стягнення аліментів, були надані наступні докази: - довідка ОСОБА_8 від 08.04.2021 року, згідно якої ОСОБА_3 є членом клубу, відвідує індивідуальні тренування по тенісу з 02.08.2019 року по теперішній час, за які ОСОБА_9 було внесено внесок за тренування доньки в розмірі 61200 грн. (а.с.14); - довідка ОО СК Пальміра 2019 року, згідно якої ОСОБА_10 є членом клубу та відвідує секцію футболу з 01.10.2019 року, за що ОСОБА_9 було внесено благодійний внесок в розмірі 9000 грн. (а.с.22); - копії квитанцій про оплату послуг за навчання обох дітей в Одеській приватній загальноосвітній школі «Крок» (а.с.29-39); - довідка Мовної школи «English World» від 15.02.2021 року, згідно якої ОСОБА_3 відвідує навчання в Мовній школі «English World» з вересня 2019 року. (а.с.37-38); - копії договорів №74906626 від 12.11.2018 року та №75005834 від 18.03.2019 року на туристичне обслуговування туристичної подорожі в Єгипет та Туреччину, які були укладені позивачем; - квитанції із зазначенням типу бронювання номера в готелі та суми до сплати 722,66 доларів США. за 24.05.2019 рік, від 30.05.2019 року на суму 1097,82 доларів США та від 23.01.2020 року на суму 67674 грн. Проте на думку відповідача – ці витрати, є додатковими витратами на утримання дітей, а тому не можуть бути підтвердженнями дійсних витрат, які позивач несе на утримання дітей, а позивач не довела, що витрати на утримання дітей сумарно перевищують 18000 грн. 
Колегія суддів зазначає, що аліменти – це кошти на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити базові матеріальні умови для життя дитини: оплату харчування, одягу, предметів гігієни, шкільного приладдя, спожитих дітьми комунальних послуг, лікування нескладних захворювань та ін.
Наявні у матеріалах справи квитанції від 16.02.2021 року та від 22.02.2021 року, згідно яких за консультації по обстеженню ОСОБА_4 в медичному домі « ІНФОРМАЦІЯ_4 » позивачем сплачено 650 грн. та 2 270 грн., (а.с.15-17,19,21), а також копії квитанцій аптеки Анкор «Вєроніка» від 07.12.2020 року на суму 1072,42 грн. та ТОВ «Аптека Гаєвського» аптека №4 від 18.02.2021 року на суму 446,10 грн. (а.с.20), також не можуть бути належними доказами на підтвердження заявлених вимог щодо стягнення аліментів, оскільки вказані квитанції не підтверджують систематичність витрат, які несе позивач.
Крім того, ОСОБА_2 надано дублікати квитанцій від 23.07.2019 року, 19.09.2019 року, 26.09.2019 року, 11.01.2019 року, 03.12.2019 року, 01.02.2020 року про переказ грошових коштів відповідачем в якості аліментів на утримання дітей. (а.с.68-73).
Інших доказів витрат на утримання дітей, які зазначені у позовній заяві, позивачем не надано.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 20.04.2021 року відповідачу належать на праві власності дев`ять земельних ділянок та два домоволодіння (а.с.75-79).
Згідно довідки адвокатського об`єднання «ПАВЕРЛЕКС» від 19.07.2021 року, підписаної головою Оксюта В. від 19.07.2021 року, ОСОБА_1 , як члену адвокатського об`єднання «ПАВЕРЛЕКС», виплачений дохід у розмірі: за 2020 року – 58175 грн., за 1 квартал 2021 року – 62650 грн. (а.с.97).
Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_11 (а.с.98).
Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
В ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплено обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття.
Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При встановленні розміру аліментів, суд керується вимогами ст. 182 СК України та роз`ясненнями, які містяться в п. 17 Постанови пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та вирішуючи питання щодо розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ст.182, 183 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.
Пленум Верховного Суду України в п. 17 своєї Постанови від 15.05.2006 року № 3 роз`яснив судам, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.
Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані надавати матеріальну допомогу на утримання дітей.
Згідно з п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789 - ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Стаття 27 Конвенції ООН про права дитини, дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.
При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров`я дитини, відсутність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 Сімейного кодексу України).
Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.76, ч.1,2 ст.77, ч.2 ст.78, ч.1 ст.95 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно зі ст. 184 Сімейного Кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.  Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі і оплата праці (грошове забезпечення), з якої відраховують аліменти.
Положенням ст. 191 Сімейного Кодексу України визначено, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Відповідно до ст. 179 Сімейного Кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.
Однак, дійшовши вірних висновків щодо зазначених обставин справи, суд першої інстанції припустився помилки у визначенні розміру аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача, зазначивши, що їх розмір має становити 7000 гривень щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повнолітнього віку, тобто, стягненню підлягає грошова сума у розмірі 14 000 грн. щомісячно.
Колегія суддів зазначає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами суму аліментів на утримання дітей у розмірі 20 350 грн. щомісячно, а також враховуючи, що на утриманні відповідача ОСОБА_1 знаходиться дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та приймаючи до уваги обов`язок матері також утримувати дітей, суд апеляційної інстанції, дотримуючись принципів розумності, справедливості та пропорційності, як основних засад цивільного процесуального законодавства, доходить до висновку про необхідність зміни розміру аліментів на утримання дітей у сумі по 6 000 грн. щомісяця на кожну дитину, з подальшою індексацією відповідно до закону.
З огляду на викладене, колегія судів доходить до висновку, що рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2021 року має бути змінено в частині визначення розміру аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 та неповнолітнього сина ОСОБА_4 , та розмір таких аліментів, з урахуванням обставин справи, визначається судом апеляційної інстанції у сумі по 6 000 грн. щомісяця на кожну дитину, з подальшою індексацією відповідно до закону, до досягнення дітьми повноліття.
Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 3, 4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -
постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2021 року - змінити в частині визначення розміру аліментів.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований:  АДРЕСА_2 , фактично проживає в АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою:  АДРЕСА_4 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 6 000 (шість тисяч) грн. на кожну дитину щомісяця, з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.04.2021 року, і до досягнення дітьми повноліття.
В іншій частині судове рішення залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п.2«а» - 2 «г» ч.3 ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 12 липня 2022 року.

Судді Одеського
апеляційного суду                                                 С.О. Погорєлова

А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе