ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" червня 2022 р.           Справа№ 910/2434/21 (910/427/22)
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Отрюха Б.В.
суддів:            Грека  Б.М. 
          Остапенка О.М. 

Секретар судового засідання: Гудько А.В.

За участю представників учасників справи:
від ОСОБА_1 : Обущак В.В. - за ордером АА №1182143 від 03.02.2022;
інші представники учасників справи: не з`явилися.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.01.2022 у справі №910/2434/21 (910/427/22) (суддя Чеберяк   П.П.), яка прийнята у результаті розгляду заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову

за позовом ОСОБА_2 
до ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості у розмірі 6 973 369,87 грн

в межах справи № 910/2434/21
за заявою фізичної особи ОСОБА_2 
про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.01.2022 у справі №910/2434/21 (910/427/22) (суддя Чеберяк П.П.), зокрема, заяву позивача про забезпечення позову задоволено; накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 , а саме на:
- земельну ділянку кадастровий номер: 3222788000:03:013:0024, площа (га): 3.9037, реєстрація проведена реєстратором Борівської сільської рада Макарівського району, Київська обл., власність 100%;
- земельну ділянку кадастровий номер: 3222788000:03:005:0007, площа (га): 6.1007, реєстрація проведена реєстратором Борівської сільської рада Макарівського району, Київська обл., власність 100%;
- земельну ділянку кадастровий номер: 3222788000:03:013:0006, площа (га): 3.6011, реєстрація проведена реєстратором Борівської сільської рада Макарівського району, Київська обл., власність 100%;
- земельну ділянку кадастровий номер: 3222788000:00:011:0012, площа (га): 3.5776, реєстрація проведена реєстратором Борівської сільської рада Макарівського району, Київська обл., власність 100%;
- земельну ділянку кадастровий номер: 3222788000:03:005:0009, площа (га): 7.2808, реєстрація проведена реєстратором Борівської сільської рада Макарівського району, Київська обл., власність 100%;
- гостьовий будинок і гараж, загальна площа (кв.м): 110.4, Опис: «А» - гостьовий будинок, «Б»- гараж площею 101,8 кв.м., №1 паркан, №2 хвіртка, №3 ворота, адреса: Київська обл., Васильківський р., с. Липовий Скиток, власність 100%;
- земельну ділянку кадастровий номер: 3221482002:04:002:0002, площа (га): 1.2, адреса: Київська обл., Васильківський р., с. Бобриця, власність 100%;
- земельну ділянку кадастровий номер: 3221482002:04:002:0029, площа (га): 0.368, адреса: АДРЕСА_1 , власність 100%;
- земельну ділянку кадастровий номер: 3221482002:04:002:0028, площа (га): 0.25, адреса: АДРЕСА_1 , власність 100%;
- квартиру, трикімнатну, загальною площею (кв.м): 199.4, житлова площа (кв.м): 130.7, адреса: АДРЕСА_2 , власність 100%;
- квартиру, загальною площею (кв.м): 162.5, житлова площа (кв.м): 92, адреса: АДРЕСА_3 , власність 100%;
- машиномісце в підземному паркінгу, Загальна площа (кв.м): 17.8, адреса: АДРЕСА_4 , гараж 41, власність 100%;
- машиномісце НОМЕР_2, Загальна площа (кв.м): 19.5, адреса: АДРЕСА_4 , власність 100%;
- земельну ділянку кадастровий номер: 3223186800:06:002:0086, площа (га): 0.36, адреса: АДРЕСА_5 , власність 100%;
- земельну ділянку кадастровий номер: 3222782600:07:006:0070, площа (га): 1.2344, адреса: Київська обл., Макарівський р., с/рада. Колонщинська, власність 100%;
- будинок, адреса: АДРЕСА_6 , загальна площа (кв.м): 56,8, Житлова площа (кв.м): 23,5, Відсоток зносу: 40, Загальна вартість нерухомого майна (грн): 43566, власність 100%.
Заборонено органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо об`єктів нерухомого майна, а саме:
- земельної ділянки кадастровий номер: 3222788000:03:013:0024, площа (га): 3.9037, реєстрація проведена реєстратором Борівської сільської рада Макарівського району, Київська обл., власність 100%;
- земельної ділянки кадастровий номер: 3222788000:03:005:0007, площа (га): 6.1007, реєстрація проведена реєстратором Борівської сільської рада Макарівського району, Київська обл., власність 100%;
- земельної ділянки кадастровий номер: 3222788000:03:013:0006, площа (га): 3.6011, реєстрація проведена реєстратором Борівської сільської рада Макарівського району, Київська обл., власність 100%;
- земельної ділянки кадастровий номер: 3222788000:00:011:0012, площа (га): 3.5776, реєстрація проведена реєстратором Борівської сільської рада Макарівського району, Київська обл., власність 100%;
- земельної ділянки кадастровий номер: 3222788000:03:005:0009, площа (га): 7.2808, реєстрація проведена реєстратором Борівської сільської рада Макарівського району, Київська обл., власність 100%;
- гостьового будинку і гаражу, загальна площа (кв.м): 110.4, Опис: «А»- гостьовий будинок, «Б»- гараж площею 101,8 кв.м., №1 паркан, №2 хвіртка, №3 ворота, адреса: Київська обл., Васильківський р., с. Липовий Скиток, власність 100%;
- земельної ділянки кадастровий номер: 3221482002:04:002:0002, площа (га): 1.2, адреса: Київська обл., Васильківський р., с. Бобриця, власність 100%;
- земельної ділянки кадастровий номер: 3221482002:04:002:0029, площа (га): 0.368, адреса: АДРЕСА_1 , власність 100%;
- земельної ділянки кадастровий номер: 3221482002:04:002:0028, площа (га): 0.25, адреса: АДРЕСА_1 , власність 100%;
- квартири, трикімнатної, загальною площею (кв.м): 199.4, житлова площа (кв.м): 130.7, адреса: АДРЕСА_2 , власність 100%;
- квартири, загальною площею (кв.м): 162.5, житлова площа (кв.м): 92, адреса: АДРЕСА_3 , власність 100%;
- машиномісця в підземному паркінгу, загальна площа (кв.м): 17.8, адреса: АДРЕСА_4 , гараж 41, власність 100%;
- машиномісця НОМЕР_2, загальна площа (кв.м): 19.5, адреса: АДРЕСА_4 , власність 100%;
- земельної ділянки кадастровий номер: 3223186800:06:002:0086, площа (га): 0.36, адреса: АДРЕСА_5 , власність 100%;
- земельної ділянки кадастровий номер: 3222782600:07:006:0070, площа (га): 1.2344, адреса: Київська обл., Макарівський р., с/рада. Колонщинська, власність 100%;
- будиноку, адреса: АДРЕСА_6 , загальна площа (кв.м): 56,8, Житлова площа (кв.м): 23,5, Відсоток зносу: 40, Загальна вартість нерухомого майна (грн): 43566, власність 100%.
Місцевий господарський суд посилаючись на приписи ст.ст. 2, 13, 136-138, 140 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) дійшов висновку про задоволення заяви позивача про забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів може ускладнити або навіть унеможливити виконання рішення господарського суду або не відвернути завдання значної шкоди позивачеві.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.01.2022 у справі № 910/2434/21 (910/427/22) та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову у повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції при винесенні ухвали про забезпечення позову не враховано, що вартість майна, на яке накладено арешт значно перевищує суму позову.
Поміж іншого скаржник зазначає, що місцевим господарським судом при постановленні ухвали Господарського суду міста Києва від 13.01.2022 у справі №910/2434/21 (910/427/22) були порушені норми ст. 136 ГПК України щодо підстав забезпечення позову, не враховано практику Верховного суду щодо подібних правовідносин, а вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову не відповідають процесуальним нормам, що регулюють дані правовідносини, зокрема вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, доведеності обставин щодо ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.
Узагальнені доводи та заперечення учасників справи
Учасники справи відзиву на апеляційну скаргу не надали, що у відповідності до частини 3 статті 263 ГПК України не перешкоджає перегляду судового рішення першої інстанції в апеляційному порядку.
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_1 передано для розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Грек   Б.М., Остапенко О.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2022 у справі № 910/2434/21 (910/427/22) витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/2434/21 (910/427/22) за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову; за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 6 973 369,87 грн; відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.01.2022 у справі № 910/2434/21 (910/427/22) до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 910/2434/21 (910/427/22).
20.04.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/2434/21 (910/427/22).
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.04.2022 у справі № 910/2434/21 (910/427/22) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.01.2022 у справі №910/2434/21 (910/427/22) залишено без руху.
04.05.2022 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги з додатками, зокрема із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.05.2022 у справі №910/2434/21 (910/427/22) клопотання ОСОБА_1 задоволено та поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 13.01.2022 у справі №910/2434/21 (910/427/22); відкрито апеляційне провадження у даній справі; розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.01.2022 у справі №910/2434/21 (910/427/22) та призначено розгляд апеляційної скарги на 22.06.2022.
Явка представників сторін
22.06.2022 у судове засідання з`явився представник ОСОБА_1 .
У судове засідання 22.06.2022 не з`явився представник ОСОБА_2 .
Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Нормами ст. 120 ГПК України передбачено можливість повідомлення сторін про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії шляхом направлення повідомлень на адресу електронної пошти та з використанням засобів мобільного зв`язку.
Слід зазначити, що копія ухвали Північного апеляційного господарського суду 09.05.2022 у справі №910/2434/21 (910/427/22) була надіслана судом апеляційної інстанції на електрону адресу учасників справи, що підтверджується роздруківкою електронного листування.
При цьому колегія суддів робить акцент на тому, що відповідно до приписів частин 6 та 7 статті 6 ГПК України: «Адвокати, реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку».
В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків, має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).
Розумність строків розгляду справи повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформованих у практиці Суду, зокрема складності справи, поведінки сторін та відповідних державних органів (рішення Європейського суду з прав людини від 29.05.2008 р. «Якименко проти України»; рішення Європейського суду з прав людини від 21.12.2006 р. «Мороз та інші проти України» та інші).
Таким чином, враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення учасників справи про час, місце та дату судового засідання, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті за участю представника ОСОБА_1 .
Позиції учасників справи
22.06.2022 у судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав викладених у ній та просив її задовольнити; скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.01.2022 у справі №910/2434/21 (910/427/22).
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову, у відповідності до якої просить суд, вжити заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_1 , що належить йому на праві власності відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 294531381 від 13.11.2021, а також заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі, реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачу в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо об`єктів нерухомого майна, належних відповідачу.
На обгрунтування вищевказаної заяви позивач зазначає, що останній звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики від 04.07.2012 у розмірі 6   973   369,87 грн. За результатами вжитих заходів щодо стягнення даної дебіторської заборгованості керуючим реалізацією будуть погашені вимоги кредиторів боржника в межах провадження у справі про неплатоспроможність.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Північний апеляційний господарський суд дослідивши матеріали справи та заяви про забезпечення позову, заслухавши пояснення представника скаржника, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
В силу статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 138 ГПК України заява про забезпечення позову подається, зокрема, до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.
У відповідності до ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.
Отже, як попереджувальний засіб від завдання значної шкоди заявникові, господарське процесуальне законодавство визначає підстави для застосування заходів забезпечення, а саме: невжиття таких заходів може ускладнити або навіть унеможливити виконання рішення господарського суду або не відвернути завдання значної шкоди заявникові. Неможливість виконання судового рішення в будь-якому випадку завдає шкоди заявникові.
Слід зазначити, що в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17 та постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.09.2018 у справі №910/1040/18 зазначено те, що вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення балансу між інтересами сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.
При цьому, заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та майнових наслідків заборони відповідачеві здійснювати певні дії.
Слід зазначити, що у відповідності до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості №201-20220201-0003607828 від 01.02.2022, оціночна вартість квартири за адресою АДРЕСА_3 складає 10   668   206,37 грн та відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості №201-20220201-0003607648 від 01.02.2022, оціночна вартість квартири за адресою АДРЕСА_2 складає 19   344   090,42 грн (зазначені вище довідки містять унікальний реєстраційний номер за яким можна відстежити дані на офіційному сайті Міністерства юстиції України).
Отже, вартість лише одного з об`єктів арештованого майна значно перевищує суму заявлених позовних вимог.
Таким чином, судом першої інстанції при постановленні ухвали про забезпечення позову не враховано вартість майна на яке накладено арешт, а також те, що вартість цього майна значно перевищує суму позову, відтак, заходи забезпечення позову вжиті оскаржуваною ухвалою суду є неспівмірними із заявленими позивачем вимогами.
Згідно з статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно з  приписами статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Статтею 13 Конвенції визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.
При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Згідно з ч. 5 ст. 140 ГПК України суд може забезпечити позов повністю або частково залежно від обставин справи.
Приписами ч. 6 ст. 140 ГПК України визначено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає, зокрема, вид забезпечення позову і підстави його обрання.
Частиною 1 статті 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Також, частиною 1 статті 77 ГПК України визначено обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Статтею 78 ГПК України визначено, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Приписами частини 1 статті 79 ГПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про часткове задоволення заяви позивача про забезпечення позову.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Частиною 1 статті 277 ГПК України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За наведених обставин, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 13.01.2022 у справі №910/2434/21 (910/427/22) частковому скасуванню.
Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України та Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
2. Скасувати частково пункти 3, 4, 5 ухвали Господарського суду міста Києва від 13.01.2022 у справі № 910/2434/21 (910/427/22) та прийняти нове судове рішення, яким:
« 3. Заяву про забезпечення позову задовольнити частково.
4. Накласти арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 ( АДРЕСА_7 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме:
- квартиру, трикімнатну, загальною площею (кв.м): 199.4, житлова площа (кв.м): 130.7, адреса: АДРЕСА_2 , власність 100%.
5. Заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі, реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо об`єктів нерухомого майна:
- квартири, трикімнатної, загальною площею (кв.м): 199.4, житлова площа (кв.м): 130.7, адреса: АДРЕСА_2 , власність 100%».
3. В іншій частині ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.01.2022 у справі № 910/2434/21 (910/427/22) залишити без змін. 
4. Справу № 910/2434/21 (910/427/22) повернути до Господарського суду міста Києва.
5. Копію постанови суду надіслати учасникам справи.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано - 28.06.2022.

Головуючий суддя                                                            Б.В. Отрюх 

Судді                                                                                Б.М. Грек

                                                                                О.М. Остапенко