ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа №826/12288/17                                                            Суддя (судді) першої інстанції: Смолій І.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2022 року                                                                      м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді                                                                      Ключковича В.Ю.,
суддів                                                                                          Кузьменка В.В.,
                                                                                                    Василенка Я.М.,
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Абсолют Фінанс» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Абсолют Фінанс» до Національного банку України,  третя особа: Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання протиправною та скасування Постанови №86 від 20 вересня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебувала адміністративна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Абсолют Фінанс» до Національного банку України, третя особа - Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання протиправними та скасування постанов відповідача №№102, 103, 106 від 20.09.2017.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.09.2018 у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.09.2018 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В апеляційній скарзі позивач вказує, що 27.09.2016 касою Харківського відділення №174 було проведено дві окремі валютно-обмінних операцій із фізичними особами резидентами, та відображення у квитанціях про здійснення валютно-обмінних операцій реквізитів паспорта громадян Російської Федерації не є доказом іх неризидентності. 
Позивач звертає увагу, що в Акті відсутні висновки про порушення порядку торгівлі іноземною валютою, а складені відповідачем протокол про порушення валютного законодавства від 15.08.2017 №58 ПР-БТ та винесена постанова базуються виключно на суб`єктивній оцінці контролюючим органом змісту 2 квитанції про здійснення валютно-обмінних операцій.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.11.2018 відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду на 11.12.2018.
10.12.2018 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу. Відповідач наголошує, що по здійсненим операціям, всупереч вимогам Інструкції №502 ТОВ «ФК Абсолют Фінанс» до перевірки не було надано довідок-certificate за формою №377.
Відповідач вказує, що всупереч твердженням апелянта, в оскаржуваній постанові було визначено вчинене ТОВ «ФК Абсолют Фінанс» порушення, вказано норму закону, яку було порушено, а також зазначено норму закону, на підставі якої позивача притягнуто до відповідальності.
10.12.2018 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2018 клопотання Національного банку України про зупинення провадження у справі №826/12288/17 задоволено: зупинено провадження у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Абсолют Фінанс» до Національного банку України, третя особа - Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання протиправними та скасування постанов до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у справі №826/12283/17.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.04.2021 прийнято до провадження судді Шостого апеляційного адміністративного суду Ключковича В.Ю. адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Абсолют Фінанс» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 вересня 2018 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Абсолют Фінанс» до Національного банку України, третя особа: Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання протиправною та скасування Постанови № 86 від 20.09.2017 року.
10.02.2022 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання відповідача про поновлення провадження у справі. 
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2022 клопотання Національного банку України про поновлення провадження у справі задоволено: поновлено провадження у справі №826/12288/17; продовжено строк судового розгляду на розумний термін; призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 23.03.2022.
23.02.2022 розгляд апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Абсолют Фінанс» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Абсолют Фінанс» до Національний банк України, за участю третьої особи - Печерський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ, про визнання протиправною та скасування Постанови № 86 від 20.09.2017 року не здійснювався, у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану та відповідно до рекомендацій Ради суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02.03.2022 і наказу голови Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2022 №16 «Про встановлення особливого режиму роботи Шостого апеляційного адміністративного суду в умовах воєнного стану».
11.05.2022 повісткою-повідомленням Шостого апеляційного адміністративного суду справу №826/12288/17 запрошено учасників справи в судове засідання на 01.06.2022 та запропоновано провести таке в режимі відео конференції та висловити позицію щодо можливості розгляду даної справи  без проведення відкритого судового засідання.
31.05.2022 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання відповідача про розгляд справи без участі представника Національного банку України.
01.06.2022 в судове засідання представники учасників справи не з`явились, були повідомлені належним чином, позивач про причини неявки суд апеляційної інстанції не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. 
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Відповідно до частин 1 та 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, в період з 18.04.2017 до 30.05.2017 (включно) відповідач провів планову комплексну перевірку позивача з питань дотримання вимог валютного законодавства та нормативно-правових актів Національного банку України, за наслідками якої 22.06.2017 було складено Акт №В/25-0015/56936/БТ.
Відповідач прийшов до наступних висновків:
ТОВ «ФК Абсолют Фінанс» порушив вимоги пунктів 5, 7 розділу III п. 1 розділу IV Інструкції «Про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України», затвердженої Постановою Правління Національного банку України 12.12.2002 №502 (у редакції постанови Правління Національного банку України 30.04.2014 №249), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14.01.2003 за №21/7342 (далі - Інструкція №502);
ТОВ «ФК Абсолют Фінанс» порушив вимоги пп. 3 п. 6 Постанови Правління Національного банку України «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» №386 від 14.09.2016 (далі - Постанова №386), Постанови Правління Національного банку України «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» від 13.12.2016 року №410 (далі - Постанова №410) в частині обмеження продажу готівкової іноземної валюти одній особі в один операційний день у сумах, що перевищують в еквіваленті 12 000,00 грн.;
у відповідності до Генеральних ліцензій національного банку України на здійснення валютних операцій від 28.03.2013 №120 та від 01.08.2016 №196 ТОВ «ФК Абсолют Фінанс» надано право здійснення операцій, визначених п. 8 (переказ коштів) ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.2001 №2664-III (далі - Закон №2664-III), якщо вони є валютними операціями. Протягом періоду, що підлягав перевірці, позивачем не здійснювались операції з переказу коштів в іноземній валюті за дорученням фізичних осіб за межі України, а також операції з виплати фізичним особам в Україні переказаної їм із-за кордону іноземної валюти без відкриття рахунків;
висновок щодо відповідності/правомірності проведених ТОВ «ФК Абсолют Фінанс» валютно-обмінних операцій з продажу 27.09.2019, 28.09.2016 та 29.09.2016 фізичним особам-нерезидентам іноземної валюти, чинному в період, що підлягав перевірці валютному та/або банківському законодавству України буде сформульований після консультацій з іншими фахівцями національного банку України відповідно до п. 7.4. глави 7 Положення про порядок проведення виїзних, невиїзних перевірок з питань дотримання банками, небанківськими фінансовими установами, операторами поштового зв`язку вимог валютного законодавства України та перевірок пунктів обміну іноземної валюти на території України від 21.09.2007 №338 (далі - Положення №338);
встановлено факти проведення ТОВ «ФК Абсолют Фінанс» операцій фізичних осіб з переказу в межах України національної валюти, які можуть свідчити про «дроблення» цих операцій та використання послуг Товариства з метою здійснення підприємницької діяльності.
15.08.2017 посадовою особою відповідача складено протокол порушення валютного законодавства №58 ПР-БТ про те, що під час перевірки виконання вимог Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (далі - Декрет №15-93) в ТОВ «Фінансова компанія Абсолют Фінанс» виявлені такі порушення, зокрема: «Касою Харківського відділення №174 ТОВ ТОВ «Фінансова компанія Абсолют Фінанс» (м. Харків, пров. Донецький, 18) здійснено 27.09.2016 продаж іноземної валюти фізичній особі-нерезиденту ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , м. Тольятті, Російська Федерація) коштів у сумі 350 000 російських рублів (за 145 250,00 грн.), що підтверджено квитанцією про здійснення валютно-обмінної операції - продажу іноземної валюти від 27.09.2016 №20. При цьому, порядок й умови торгівлі валютними цінностями на міжбанківському валютному ринку України (на готівковому сегменті), встановлені відповідачем Інструкцією про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України, затвердженою Постановою Правління Національного банку України від 12.12.2002 №502 (далі - Інструкція №502).
Так, Інструкція №502 передбачає, що фінансові установи здійснюють з фізичними особами-нерезидентами виключно операції з купівлі іноземної валюти та операції зворотного обміну невикористаних готівкових гривень на готівкову іноземну валюту, - на підставі довідки-certificate за формою №377 Додатку №7 Інструкції №502, та лише в межах суми, зазначеної у довідці-certificate. Втім, в даному випадку довідка - certificate була відсутня, а сума проданої ОСОБА_1 іноземної валюти перевищувала суму готівкових гривень, виданих йому за операцією купівлі іноземної валюти Касою Харківського відділення №174 ТОВ «Фінансова компанія Абсолют Фінанс» (квитанція про здійснення валютно-обмінної операції (купівлі) від 27.09.2016 №18 у сумі 350 000 російських рублів (еквівалент) 136 500,00 грн.). 
Зазначене є порушенням ст. 6 Декрету №15-93, п. 3 розділу 1, п. 11 розділу III, п. 1 розділу IV Інструкції №502 в частині здійснення торгівлі іноземною валютою з порушенням порядку та умов торгівлі валютними цінностями на міжбанківському валютному ринку України, установлених відповідачем, що тягне за собою наслідки, передбачені п. 2.3. розділу 2 Положення про валютний контроль, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08.02.2000 №49 (далі - Положення №49).
Як наслідок, 20.09.2017 відповідач прийняв постанову №86 про притягнення до відповідальності за порушення валютного законодавства (далі - постанова №86) позивача та накладено на нього штраф в сумі 141 316,00 грн.
Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог виходив з того, що продаж позивачем від свого імені і за свій рахунок іноземної валюти готівкою фізичній особі-нерезиденту є операцією, не передбаченою Декретом та Інструкцією №502, та відповідно є порушенням ст. 6 Декрету, п. 3 розділу 1, п. 11 розділу ІІ, п. 1 розділу IV Інструкції №502 в частині здійснення торгівлі іноземною валютою з порушенням порядку та умов торгівлі валютними цінностями на міжбанківському валютному ринку України, установлених Національним банком України, що тягне за собою наслідки, передбачені п. 2.3. розділу 2 Положення №49.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів приходить до наступного.
Керуючись ч. 1 ст. 44 Закону України «Про Національний банк України» від 20.05.1999 №679-XIV (далі - Закон №679-XIV) Національний банк діє як уповноважена державна установа при застосуванні законодавства України про валютне регулювання і валютний контроль.
Відповідно до пунктів 1 та 2 ч. 2 . 44 Закону №679-XIV до компетенції Національного банку у сфері валютного регулювання та контролю віднесено: видання нормативно-правових актів щодо ведення валютних операцій; здійснення планових і позапланових перевірок, за діяльністю банків, юридичних та фізичних осіб (резидентів та нерезидентів), які отримали ліцензію Національного банку на здійснення валютних операцій, в частині дотримання ними валютного законодавства.
Інструкцією №502 врегульовано порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій з готівковою іноземною валютою на території України для уповноважених банків, а також для уповноважених фінансових установ та національного оператора поштового зв`язку, їх кас, пунктів обміну іноземної валюти та пунктів обміну іноземної валюти, що відкриваються банком, фінансовою установою на підставі укладених агентських договорів з юридичною особою-резидентом встановлено про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України.
Відповідно до п. 3 розділу 1 Інструкції №502 зворотний обмін фізичним особам-нерезидентам невикористаних готівкових гривень на готівкову іноземну валюту належить до валютно-обмінних операцій.
На виконання п. 11 розділу 3 Інструкції №502 банк, фінансова установа, пункт обміну валюти під час купівлі у фізичної особи-нерезидента готівкової іноземної валюти разом із квитанцією про здійснення валютно-обмінної операції зобов`язані видати довідку-certificate за формою №377 (додаток 7).
За згодою клієнта ця операція може бути здійснена без оформлення довідки-certificate за формою №377.
Здійснення валютно-обмінної операції без оформлення довідки-certificate за формою №377 не дає підстав для зворотного обміну.
Зворотний обмін фізичним особам-нерезидентам невикористаних готівкових гривень на готівкову іноземну валюту здійснюється на підставі першого примірника довідки-certificate за формою №377 лише на ту іноземну валюту і в межах тієї суми, що зазначені в довідці.
Пунктом 1 розділу IV Інструкції №502 встановлено, що банкам, фінансовим установам дозволяється здійснювати операції зворотного обміну фізичним особам - нерезидентам невикористаних готівкових гривень на готівкову іноземну валюту на суму, яка менша в еквіваленті, ніж 150 000 гривень, за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу та її резидентність і довідки-certificate за формою №377.
Декретом №15-93 визначено режим здійснення валютних операцій на території України, загальні принципи валютного регулювання, повноваження державних органів і функції банків та інших фінансових установ України в регулюванні валютних операцій, права й обов`язки суб`єктів валютних відносин, порядок здійснення валютного контролю, відповідальність за порушення валютного законодавства.
За приписами пунктів 5 та 6 ст. 1 Декрету №15-93 до резидентів віднесено фізичних осіб (громадян України, іноземних громадян, осіб без громадянства), які мають постійне місце проживання на території України, у тому числі ті, що тимчасово перебувають за кордоном, а до нерезидентів - фізичних осіб (іноземних громадян, громадян України, осіб без громадянства), які мають постійне місце проживання за межами України, в тому числі тих, що тимчасово перебувають на території України.
За визначеннями, що містяться у пунктах 8 та 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 №3773-VI (далі - Закон №3773-VI):
- іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають в Україні, - іноземці та особи без громадянства, які отримали посвідку на постійне проживання, якщо інше не встановлено законом;
- посвідка на постійне проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону №3773-VI іноземці та особи без громадянства можуть відповідно до Закону України «Про імміграцію» іммігрувати в Україну на постійне проживання.
За правилами ч. 16 ст. 4 Закону №3773-VI іноземці та особи без громадянства, які в`їхали в Україну на інших законних підставах, ніж передбачених її частинами 1 - 15, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в`їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.
За приписами ч. 1 ст. 5 Закону №3773-VI іноземці та особи без громадянства, зазначені у частинах першій та сімнадцятій статті 4 цього Закону, отримують посвідку на постійне проживання.
За визначенням, що міститься у ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 №5492-VI посвідка на постійне проживання є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні.
Отже, виходячи з наведеного єдиним документом, що мав би посвідчувати особу та факт постійного проживання в Україні ОСОБА_1 була б посвідка на постійне проживання. Втім, в якості документа, що посвідчує вказану особу, було надано паспорт громадянки Російської Федерації, є вірним висновки відповідача викладені в оскаржуваній постанові №86, про те, що ТОВ «Фінансова компанія Абсолют Фінанс» допустив порушення вимог Інструкції №502 в частині здійснення операції зворотного обміну фізичним особам-нерезидентам невикористаних готівкових гривень на готівкову іноземну валюту на суму, без довідки-certificate за формою №377.
Колегія суддів вважає помилковим посилання ТОВ «Фінансова компанія Абсолют Фінанс» на п. 10 розділу 3 Інструкції №502 відповідно до якого касири каси банку, фінансової установи, пункту обміну валюти зобов`язані з`ясовувати резидентність фізичних осіб (шляхом усного опитування) та попереджати фізичних осіб-нерезидентів про те, що зворотний обмін невикористаних гривень на іноземну валюту можливо здійснити лише за умови пред`явлення ними довідки-certificate за формою №377. Оскільки, вказаний обов`язок касира з`ясовувати шляхом усного опитування резидентність фізичних осіб пов`язана лише із обов`язком попереджати про особливості зворотного обміну невикористаних гривень. Крім того, отримавши від ОСОБА_1 паспорт громадянки Російської Федерації касир, з огляду на вказані правові норми, повинен усвідомлювати, що такі є нерезидентами в розумінні Декрету №15-93.
Так, у відповідності до п. 1 ст. 6 Декрету №5-93 торгівля іноземною валютою на території України резидентами і нерезидентами - юридичними особами здійснюється через уповноважені банки та інші фінансові установи, що одержали ліцензію на торгівлю іноземною валютою Національного банку України, виключно на   міжбанківському валютному ринку України. Структура міжбанківського валютного ринку, а також порядок та умови торгівлі іноземною валютою на міжбанківському валютному ринку визначаються Національним банком України.
На виконання абз. 4 п. 2 ст. 16 Декрету №15-93 за торгівлю іноземною валютою банками та іншими фінансовими установами, національним оператором поштового зв`язку без одержання ліцензії Національного банку України та (або) з порушенням порядку й умов торгівлі валютними цінностями на міжбанківському валютному ринку України, встановлених Національним банком України, до резидентів, нерезидентів, винних у порушенні правил валютного регулювання і валютного контролю, застосовуються такі міри відповідальності (фінансові санкції) - штраф у сумі, еквівалентній сумі (вартості) зазначених валютних цінностей, перерахованій у валюту України за обмінним курсом Національного банку України на день здійснення таких операцій, з виключенням банку із Республіканської книги реєстрації банків або без такого виключення.
Пункт 2.3 розділу 2 Положення №49 встановлює, що торгівля іноземною валютою банками, іншими фінансовими установами та національним оператором поштового зв`язку без одержання ліцензії Національного банку та (або) з порушенням порядку й умов торгівлі валютними цінностями на міжбанківському валютному ринку України, встановлених Національним банком, тягне за собою накладення штрафу в сумі, еквівалентній сумі (вартості) зазначених валютних цінностей, перерахованій у валюту України за офіційним курсом гривні до іноземних валют та банківських металів, установленим Національним банком, що діє на 0 годин дня здійснення таких операцій, з виключенням або без виключення банку з Державного реєстру банків.
За змістом абз. 4 п. 2 ст. 16 Декрету №15-93 за торгівлю іноземною валютою банками та іншими фінансовими установами, національним оператором поштового зв`язку без одержання ліцензії Національного банку України та (або) з порушенням порядку й умов торгівлі валютними цінностями на міжбанківському валютному ринку України, встановлених Національним банком України, до резидентів, нерезидентів, винних у порушенні правил валютного регулювання і валютного контролю, застосовуються такі міри відповідальності (фінансові санкції) - штраф у сумі, еквівалентній сумі (вартості) зазначених валютних цінностей, перерахованій у валюту України за обмінним курсом Національного банку України на день здійснення таких операцій, з виключенням банку із Республіканської книги реєстрації банків або без такого виключення.
Аналогічні положення закріплені і в п. 2.3 розділу 2 Положення №49.
Таким чином, вказаними нормами визначено два випадки порушення правил валютного регулювання і валютного контролю, що тягнуть за собою накладення штрафу, а саме:
- торгівля іноземною валютою банками, іншими фінансовими установами та національним оператором поштового зв`язку без одержання ліцензії Національного банку;
- торгівля іноземною валютою банками, іншими фінансовими установами та національним оператором поштового зв`язку з порушенням порядку й умов торгівлі валютними цінностями на міжбанківському валютному ринку України, встановлених Національним банком.
Як підтверджено матеріалами справи та не заперечується учасниками даної справи, касою Харківського відділення №174 ТОВ ТОВ «Фінансова компанія Абсолют Фінанс» (м. Харків, пров. Донецький, 18) здійснено 27.09.2016 продаж іноземної валюти фізичній особі-нерезиденту ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , м. Тольятті, Російська Федерація) коштів у сумі 350 000 російських рублів (за 145 250,00 грн.), що підтверджено квитанцією про здійснення валютно-обмінної операції - продажу іноземної валюти від 27.09.2016 №20.
Оскільки ТОВ «Фінансова компанія Абсолют Фінанс» виконано вказану валютно-обмінну операцію з продажу іноземної валюти фізичній особі-нерезиденту на підставі проведеної касиром ідентифікації такої, однак без довідки-certificate за формою №377, відповідачем 20.09.2017 прийнято постанови про притягнення до відповідальності позивача у вигляді штрафу за порушення валютного законодавства №86 на підставі ст. 16 Декрету №15-93 та відповідно до п. 2.3 розділу 2 Положення №49.
Зважаючи на те, що Декретом №15-93 та Інструкцією №502 операції, зокрема, уповноважених фінансових установ від свого імені і за свій рахунок з продажу іноземної валюти готівкою фізичним особам-нерезидентам не передбачено, однак, ТОВ «Фінансова компанія Абсолют Фінанс» здійснено від свого імені, за свій рахунок операції з продажу іноземної валюти готівкою фізичним особам-нерезидентам, чим порушено порядок й умови торгівлі валютними цінностями на міжбанківському валютному ринку України, то оспорювані постанови, прийняті ним у повній мірі відповідають приписам ч. 2 ст. 2 КАС України.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.11.2021 у справі №826/12283/17.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що при прийнятті оскаржуваної постанови Національний банк України діяв згідно вимог законодавства, відтак такі є правомірними та не підлягають скасуванню.
Отже, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. А, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом першої інстанції встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст.ст. 242-245, 308, 311, 315-316, 321-322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Абсолют Фінанс» залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 вересня 2018 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Постанова в повному обсязі складена 01 червня 2022 року.

Головуючий суддя                                                                      В.Ю. Ключкович

Судді                                                                                          В.В. Кузьменко

                                                                                                    Я.М. Василенко