справа №991/1780/22
провадження №1-кс/991/1795/22

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 
У Х В А Л А
«02» червня 2022 року                                                                 м. Київ
Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду  ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання  ОСОБА_2 , представника заявника ТОВ «БЕЛЛІФ» - адвоката ОСОБА_3 , старшого детектива НАБУ ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «БЕЛЛІФ», про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №52021000000000144 від 23 березня 2021 року, накладеного ухвалами слідчого судді від 14 лютого 2022 року у справах №991/962/22 та №991/959/22, 
ВСТАНОВИВ:
До Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «БЕЛЛІФ», про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №52021000000000144 від 23 березня 2021 року, накладеного ухвалами слідчого судді від 14 лютого 2022 року у справах №991/962/22 та №991/959/22.

Обставини, якими обґрунтоване клопотання.
У своєму клопотанні представник заявника зазначає, що ухвалами слідчого судді від 14 лютого 2022 року у справах №991/962/22 та №991/959/22 за клопотаннями детектива про арешт майна у кримінальному провадженні №52021000000000144 від 23 березня 2021 року було накладено арешт на рухоме і нерухоме майно підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також на корпоративні права ТОВ «БЕЛЛІФ», що належать ОСОБА_5 і ОСОБА_6 (по 50 %) номінальною вартістю по 500 000 грн кожному та транспортні засоби, а саме автомобілі: MERCEDES-BENZ SPRINTER 210 CDI, 2016 року випуску, д.н.з.  НОМЕР_1 , VIN (номер кузова)  НОМЕР_2  та MERCEDES-BENZ SPRINTER, 2015 року випуску, д.н.з.  НОМЕР_3 , VIN (номер кузова)  НОМЕР_4 ,які на праві власності належать ТОВ «БЕЛЛІФ» і, на думку заявника, не мають жодного відношення до кримінального провадження. На переконання заявника, наявність у підозрюваних ОСОБА_6 та ОСОБА_5 корпоративних прав у ТОВ «БЕЛЛІФ» не означає, що вони володіють майном, яке належить цьому товариству на праві власності, оскільки корпоративні права обумовлені наявністю в особи лише права на частку в статутному капіталі господарського товариства та учасники (засновники) цього товариства мають право на отримання дивідентів (певної частки прибутку) на підставі володіння своїми частками в статутному капіталі, проте вони не є власниками майна, яке належить на праві власності товариству. Заявник у своєму клопотанні також звертає увагу на те, що ТОВ «БЕЛЛІФ» не є юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження або юридичною особою щодо якої застосовується захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна в кримінальному провадженні і майно, яке належить ТОВ «БЕЛЛІФ», не є речовим доказом в розумінні ст. 98 КПК України у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , а тому, на його думку, необхідність арешту належного товариству майна відсутня. Крім того зазначає, що в клопотаннях детектива про накладення арешту на майно ТОВ «БЕЛЛІФ» були відсутні будь-які доводи щодо втручання саме в майнові права товариства та не розмежовано майнових прав підозрюваних та ТОВ «БЕЛЛІФ», що, на його думку, є грубим порушенням законодавства. Заявник вважає, що накладення арешту на автомобілі, що належать ТОВ «БЕЛЛІФ», є значним тягарем для юридичної особи у зв`язку з обмеженням його майнових прав, що спричиняє велику шкоду господарській діяльності, оскільки, товариства тимчасово позбавили його майна, а саме унеможливили його використання під час здійснення діяльності. Зазначає, що, оскільки ТОВ «БЕЛЛІФ» є добросовісним набувачем майна, що підтверджується відповідними документами, на підставі яких були придбані транспортні засоби, яке не містить ознак доказів в даному кримінальному провадженні, то арешт, накладений на автомобілі цього товариства, підлягає скасуванню як накладений необгрунтовано. В зв`язку з цим заявник просить скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14 лютого 2022 року у справі №991/962/22 на Ѕ частину автомобіля MERCEDES-BENZ SPRINTER 210 CDI, 2016 року випуску, д.н.з.  НОМЕР_1 , VIN (номер кузова)  НОМЕР_2  та Ѕ частину автомобіля MERCEDES-BENZ SPRINTER, 2015 року випуску, д.н.з.  НОМЕР_3 , VIN (номер кузова)  НОМЕР_4 ; у справі№991/959/22 на Ѕ частину автомобіля MERCEDES-BENZ SPRINTER 210 CDI, 2016 року випуску, д.н.з.  НОМЕР_1 , VIN (номер кузова)  НОМЕР_2  та Ѕ частину автомобіля MERCEDES-BENZ SPRINTER, 2015 року випуску, д.н.з.  НОМЕР_3 , VIN (номер кузова)  НОМЕР_4 . 

Позиція сторін у судовому засіданні.
В судовому засіданні представник заявника ТОВ «БЕЛЛІФ» - адвокат ОСОБА_3 клопотання про скасування арешту підтримав з підстав викладених у ньому та просив його задовольнити. Додатково зазначив, що арешт на автомобілі ТОВ «БЕЛЛІФ» накладений необґрунтовано, оскільки підприємство є добросовісним набувачем і власником цих автомобілів, а володіння особами самим товариством не включає в себе володіння майном цього товариства. Тому ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не можуть розпоряджатися майном товариства. Накладення арешту на майно товариства є втручанням у його права та впливає на ділову репутацію товариства. 
Детектива НАБУ ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував та просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що засновниками і бенефіціарними власниками ТОВ «БЕЛЛІФ» є підозрювані у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , які опосередковано володіють і майном самого товариства, в тому числі і автомобілями на які накладено арешт з метою збереження цього майна. Зазначив, що арешт на автомобілі накладений в частині обмеження права розпорядження таким майном, а тому ніяким чином не може перешкоджати господарській діяльності підприємства та не є втручанням у його діяльність.

Встановленні обставини, мотиви і оцінка слідчого судді.
Заслухавши учасників судового засідання та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя зазначає про наступне.
В ході розгляду клопотання про скасування арешту майна слідчим суддею встановлено, що Головним підрозділом детективів НАБУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №52021000000000144 від 23 березня 2021 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України; ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України.
В межах цього кримінального провадження ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14 лютого 2022 року у справі №991/962/22 клопотання детектива про арешт майна у кримінальному провадженні №52021000000000144 від 23 березня 2021 року задоволено частково та накладено арешт на рухоме і нерухоме майно ОСОБА_5 з обмеженням права розпоряджатися таким майном, його відчуження. Цією ухвалою також було накладено арешт на корпоративні права ТОВ «БЕЛЛІФ», що належать ОСОБА_5 у розмірі 50% статутного капіталу номінальною вартістю 500 000 грн, та на Ѕ частину майна ТОВ «БЕЛЛІФ» з обмеженням права розпоряджатися таким майном, а саме на: Ѕ частину автомобіля MERCEDES-BENZ SPRINTER 210 CDI, 2016 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN (номер кузова) НОМЕР_2 та Ѕ частину автомобіля MERCEDES-BENZ SPRINTER, 2015 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , VIN (номер кузова) НОМЕР_4 .
Також,ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14 лютого 2022 року у справі №991/959/22 було задоволено частково клопотання детектива про арешт майна у кримінальному провадженні №52021000000000144 від 23 березня 2021 року та накладено арешт на рухоме і нерухоме майно ОСОБА_6 з обмеженням права розпоряджатися таким майном. Цією ухвалою також було накладено арешт на корпоративні права ТОВ «БЕЛЛІФ», що належать ОСОБА_6 у розмірі 50% статутного капіталу номінальною вартістю 500 000 грн, та на Ѕ частину майна ТОВ «БЕЛЛІФ» з обмеженням права розпоряджатися таким майном, а саме на: Ѕ частину автомобіля MERCEDES-BENZ SPRINTER 210 CDI, 2016 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN (номер кузова) НОМЕР_2 та Ѕ частину автомобіля MERCEDES-BENZ SPRINTER, 2015 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , VIN (номер кузова) НОМЕР_4 .
Зі змісту зазначених ухвал про накладення арешту вбачається, що розгляд відповідних клопотань відбувався без виклику власника майна ТОВ «БЕЛЛІФ» та його представника.
Накладаючи арешт на майно ТОВ «БЕЛЛІФ», слідчий суддя, врахувавши підставу накладення арешту (конфіскація майна як вид покарання), зазначив, що саме частка особи у статутному капіталі товариства як об`єкта права, яка визначає обсяг майнової участі особи у господарському товаристві, може бути об`єктом конфіскації майна як виду покарання. Оскільки накладення арешту лише на корпоративні права не дадуть стовідсоткової впевненості у неможливості відчуження будь-яких об`єктів матеріального світу товариства, а автомобілі, які належать товариству на праві власності опосередковано належать і засновникам (учасникам) юридичної особи, то накладення арешту на ці транспортні засоби є виправданим та таким, що відповідає завданням арешту майна, а саме запобігання можливості його відчуження.
У клопотанні представник заявника ТОВ «БЕЛЛІФ» - адвокат ОСОБА_3 ставить питання про скасування арешту з автомобілів: MERCEDES-BENZ SPRINTER 210 CDI, 2016 року випуску, д.н.з.  НОМЕР_1 , VIN (номер кузова)  НОМЕР_2  та MERCEDES-BENZ SPRINTER, 2015 року випуску, д.н.з.  НОМЕР_3 , VIN (номер кузова)  НОМЕР_4 ,які на праві власності належать ТОВ «БЕЛЛІФ», посилаючись на необґрунтованість такого арешту.
Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ст. 174 КПК України).
З огляду на те, що представник особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, у своєму клопотанні не посилається на відсутність потреби у подальшому його застосуванні, як на підставу скасування арешту майна, і зазначає лише про необґрунтованість накладення арешту, то, з огляду на принцип диспозитивності, слідчий суддя має встановити наявність або відсутність лише тієї підстави для скасування арешту, про яку зазначає заявник.
Таким чином, для вирішення питання про скасування арешту, слідчому судді на даному етапі належить встановити, чи було доведено заявником, що арешт на майно було накладено необґрунтовано.
Відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства, про обґрунтованість арешту, накладеного на підставі п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, свідчать, зокрема наступні обставини: такий захід забезпечення кримінального провадження передбачений кримінальним процесуальним законом; існують факти або інформація, які вказують на те, що майно, на яке накладено арешт, належить підозрюваному, обвинуваченому, засудженому або юридичній особі, щодо якої здійснюється провадження.
Дослідивши та проаналізувавши доводи викладені у клопотанні заявника, а також додані до нього документи, заслухавши думку учасників судового засідання, слідчим суддею встановлено наступне, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.4 ст. 368 КК України.
Санкцією ч. 4 ст. 368 КК України передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
Отже, санкція зазначеної статті передбачає застосування такого покарання як конфіскація майна.
Зі змісту ухвал слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14 лютого 2022 рокуу справах №991/962/22 та №991/959/22 вбачається, що арешт на вказане майно було накладено саме на підставі п.3 ч.2 ст. 170 КПК України – з метою забезпечення подальшої конфіскації майна як виду покарання.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 170 КПК України, арешт майна, який накладається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, може бути застосований лише до майна підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Тобто, з цього слідує, що застосування арешту майна на підставі п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України є неможливим щодо майна третьої особи, а слідчий суддя при накладені арешту за вказаною підставою має з`ясувати, чи дійсно майно, про арешт якого просить сторона обвинувачення, належить підозрюваному.
Вирішуючи питання про відношення майна ТОВ «БЕЛЛІФ» до підозрюваних ОСОБА_6 та ОСОБА_5 слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.
Як було встановлено при накладенні 14 лютого 2022 рокуслідчим суддею арешту на майно підозрюваних ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в межах кримінального провадження №52021000000000144, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підриємців та громадських формувань від 10 лютого 2022 року, ОСОБА_5 та  ОСОБА_6  є кінцевими бенефіціарними власниками (контролерами) ТОВ «БЕЛЛІФ» та володіють частками у статутному капіталі цього товариства в рівних частинах (по 50% статутного капіталу), розмір внеску до статутного капіталу – по 500 000 грн кожен. 
Згідно з положеннями ч.1 ст. 167 Господарського кодексу України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.
Відповідно до Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», у разі виходу учасника з товариства, останнє зобов`язане виплатити учаснику вартість його частки, яка визначається виходячи з ринкової вартості сукупності всіх часток учасників товариства пропорційно до розміру частки такого учасника та відшкодовується за рахунок активів товариства. Разом з цим, існує й інший спосіб відшкодування особі вартості його частки, а саме зобов`язання із передачі іншого майна товариства (цінні папери, рухоме та нерухоме майно, тощо). Тобто, учаснику який вийшов з товариства може бути передано майно товариства пропорційно до розміру оплаченої частини частки такого учасника.
На переконання слідчого судді накладення арешту тільки на корпоративні права підозрюваних у ТОВ «БЕЛЛІФ» не забезпечило б дієвості цього провадження, так як сутність правомочностей, які надають корпоративні права дозволяли підозрюваним легально знецінити вартість таких корпоративних прав, у зв`язку з чим, з метою збереження вартості корпоративних прав на дату можливої конфіскації майна обмеження права власності ТОВ «БЕЛЛІФ» видається доцільним та мінімально обтяжливим у цьому випадку, так як увесь тягар можливих негативних наслідків, пов`язаних з обмеженням права власності ТОВ «БЕЛЛІФ» несуть його засновники, які є підозрюваними у цьому провадженні. 
При цьому, накладення арешту на автомобілі, які належать ТОВ «БЕЛЛІФ», в частині обмеження права розпорядження ними жодним чином не перешкоджає товариству здійснювати звичайну господарську діяльність, а також використовувати у господарській діяльності чи за іншим призначенням таке рухоме майно. Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням такого права. Зазначений захід є лише тимчасовим обмеженням права власності, яке полягає у тимчасовій забороні відчужувати майно, що є розумним і співмірним з огляду на завдання кримінального провадження.
Крім того, слідчий суддя також не приймає до уваги посилання заявника стосовно того, що обтяження у вигляді арешту автомобілів ТОВ «БЕЛЛІФ» негативно впливають на репутацію підприємства, оскільки ним не надано жодних доказів на підтвердження зазначених обставин.
Отже, оскільки представником ТОВ «БЕЛЛІФ» не доведено, що арешт на рухоме майно товариства, а саме: автомобілі MERCEDES-BENZ SPRINTER 210 CDI, 2016 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN (номер кузова) НОМЕР_2 та MERCEDES-BENZ SPRINTER, 2015 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , VIN (номер кузова) НОМЕР_4 був накладений слідчим суддею необґрунтовано, приходжу до висновку, що підстави для скасування такого арешту відсутні.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «БЕЛЛІФ», про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №52021000000000144 від 23 березня 2021 року, накладеного ухвалами слідчого судді від 14 лютого 2022 року у справах №991/962/22 та №991/959/22, задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «БЕЛЛІФ», про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №52021000000000144 від 23 березня 2021 року, накладеного ухвалами слідчого судді від 14 лютого 2022 року у справах №991/962/22 та №991/959/22 – відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя                                                                         ОСОБА_11