УХВАЛА
 
21 липня 2022 року
м. Київ
справа №711/8283/19
провадження №51-2077 ск 22
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої                            ОСОБА_1 ,
суддів                                      ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
вивчила касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 січня 2022 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 23 травня 2022 року і
встановила:
У касаційній скарзі захисником порушується питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу було подано без додержання вимог пунктів 3, 4, 5 ч. 2 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подала, із відображенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. Адже суд касаційної інстанції (далі – Суд) є судом права, а не факту, і може скасувати чи змінити оскаржені рішення лише на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу, керуючись статями 412-414 КПК України.
У силу ст. 433 вказаного Кодексу суд касаційної інстанції (далі – Суд) не уповноважений перевіряти оспорюваних рішень на предмет неповноти розгляду, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, а при здійсненні перегляду виходить із фактичних обставин, установлених судами нижчого рівня.
Відповідно до положень ст. 438 КПК України, Суд може змінити або скасувати оскаржені рішення у випадку допущення судами порушень норм процесуального права, які в силу ст. 412 цього Кодексу є істотними. 
Як убачається зі скарги та доданих матеріалів, вирок місцевого суду переглядався за правилами апеляційної процедури. Проте всупереч законодавчим приписам у поданій касаційній скарзі захисник, не погоджуючись із вироком, не зазначає обґрунтування незаконності рішення суду апеляційної інстанції або допущення ним таких порушень норм процесуального права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування оспорюваної ухвали на підставах, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 84, 94, 284, 370, 404, 412, 413, 417, 419 цього Кодексу в їх взаємозв`язку.
Крім того, сторона захисту заперечує повноту судового розгляду, правильність оцінки окремих доказів із точки зору їх достовірності, що в силу статей 433, 438 вказаного Кодексу, не є предметом перевірки в порядку касаційної процедури. 
Особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при постановленні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Так, адвокат ОСОБА_4 хоча і послався у своїй касаційній сказі на порушення норм кримінального процесуального закону як на підставу перегляду оскаржуваного судового рішення, проте, не зазначив, які саме обставини не було досліджено судом апеляційної інстанції та не навів переконливих обґрунтувань, яким чином ці порушення вплинули на законність й обґрунтованість постановленого судового рішення і чому їх (ці порушення) слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом оскаржуваного судового рішення, відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на положення статей 404, 412, 419 цього Кодексу. 
Доводи касаційної скарги захисника фактично зводяться до його вказівок про неповноту судового розгляду та незгоди з наданою судами оцінкою доказам, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції. При цьому адвокат наводить свою версію оцінки доказів як обґрунтування того, що зазначені судові рішення є незаконними. 
Крім того, посилаючись на порушення апеляційним судом вимог КПК України, захисник у касаційній скарзі не зазначив, які саме доводи його апеляційної скарги залишились без відповіді.
Крім того, скерована захисником до Суду скарга містить значні суперечності, так в її тексті, йдеться про оскарження вироку Придніпровського районного суду 
м. Черкаси від 21 січня 2022 року та ухвали Черкаського апеляційного суду від 23 травня 2022 року, однак у прохальній її частині захисник просить суд касаційної інстанції змінити вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 січня 2021 року.
Що стосується доводів касаційної скарги про неправильне вирішення цивільного позову у цьому кримінальному провадженні, то слід зазначити, що захисником не викладено обґрунтувань такої вимоги у відповідності до вимог КПК України.
Також, згідно з ч. 3 ст. 427 КПК України, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак жодних застережень щодо цієї обставини скарга не містить.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів уважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Ураховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, колегія суддів 
постановила:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 січня 2022 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 23 травня 2022 року залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

 
ОСОБА_1                           ОСОБА_2                  ОСОБА_3