ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2022 року 
м. Київ
cправа №  910/12411/21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:  Бакуліна С.В. - головуючий, Кібенко О.Р., Стратієнко Л.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2021 (головуючий суддя - Андрієнко В.В., судді: Буравльов С.І., Шапран В.В.) та ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.08.2021 (суддя Ягічева Н.І.) за заявою Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" про забезпечення позову
у справі №910/12411/21
за позовом  Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго"
до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"
про зобов`язання усунути недоліки, 

ВСТАНОВИВ:
1.Короткий зміст обставин справи
1.1.Акціонерне товариства "ДТЕК Західенерго" (далі - АТ "ДТЕК Західенерго", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі -  ДП "НЕК "Укренерго", відповідач) про зобов`язання вчинити певні дії.
1.2.Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ДП "НЕК "Укренерго" на підставі договору про участь у балансуючому ринку №0424-0413 від 27.05.2019 впродовж періоду з 01.07.2021 по 10.07.2021 надавало диспетчерські команди Виробничим підрозділам АТ "ДТЕК Західенерго" на розвантаження енергоблоків поза межами часових нормативів, які передбачені технічними умовами для прямої або запланованої активації, а в подальшому взагалі припинило їх надавати, що призвело до виникнення небалансів, у зв`язку з чим позивач просить визнати незаконними дії та бездіяльність відповідача стосовно надання/скасування/ненадання відповідних диспетчерських команд та зобов`язати його не враховувати обсяги небалансу електричної енергії, що виник внаслідок вказаних дій.
1.3.18.08.2021 АТ "ДТЕК Західенерго" подано заяву про забезпечення позову, у якій заявник просив:
- дозволити будь яким особам, які виконують права, обов`язки, повноваження начальника зміни Відокремлених підрозділів - теплових електричних станцій АТ "ДТЕК Західенерго", не виконувати диспетчерські команди ПрАТ "НЕК  "Укренерго" (ідентифікаційний код 00100227), які надаються без урахування нормативу часу пуску енергоблоків в залежності від їх теплового стану, встановлених Формою №4 "Час пуску енергоблоків ТЕС з різних теплових станів" та якими скасовуються диспетчерські команди ПрАТ "НЕК  "Укренерго" (ідентифікаційний код 00100227), які було прийнято до виконання та які фактично виконуються Відокремленими підрозділами - теплових електричних станцій АТ "ДТЕК Західенерго";
- заборонити ПрАТ "НЕК  "Укренерго" (ідентифікаційний код 00100227) надавати та скасовувати попередні диспетчерські команди Відокремленим підрозділам - тепловим електричним станціям АТ "ДТЕК Західенерго", без урахування нормативу часу пуску енергоблоків в залежності від їх теплового стану, встановлених Формою №4 "Час пуску енергоблоків ТЕС з різних теплових станів".
1.4.В обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що впродовж періоду 01.07.2021 по 10.07.2021 ДП "НЕК "Укренерго" отримано від Виробничого підрозділу АТ "ДТЕК Західенерго" диспетчерські команди, які надані всупереч вимогам розділу 5 Кодексу системи передачі, п.п. 4.4.2, 4.5-4.8 Правил ринку, поза межами технічних можливостей енергоблоків позивача та поза межами норм на розвантаження/завантаження енергоблоків.
1.5.На переконання заявника, невжиття заходів забезпечення позову у цій справі з великою ймовірністю може призвести до неможливості поновлення порушених прав позивача та до розбалансування енергетичної системи України внаслідок надання відповідачем позивачу протиправних, непрофесійних команд на розвантаження поза межами технічних можливостей виконати такі команди.
1.6.Крім цього заявник зазначив, що доцільність задоволення заяви про забезпечення позову також підтверджується і тим, що оскільки незаконні команди продовжують надаватись відповідачем, позивач змушений постійно уточнювати позовні вимоги або звертатись з новими позовами.
1.7.Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.08.2021 у справі №910/12411/21, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2021, заяву АТ "ДТЕК Західенерго" про забезпечення позову задоволено частково.
Вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони ПрАТ "НЕК  "Укренерго"  (ідентифікаційний код 00100227) до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/12411/21 надавати та скасовувати попередні диспетчерські команди Відокремленим підрозділам - тепловим електричним станціям АТ "ДТЕК Західенерго", без урахування нормативу часу пуску енергоблоків в залежності від їх теплового стану, встановлених Формою №4 "Час пуску енергоблоків ТЕС з різних теплових станів". В іншій частині у задоволенні заяви відмовлено.
1.8.Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд,  виходив з того, що з огляду на наявність спору щодо правомірності надання відповідачем диспетчерських команд на розвантаження енергоблоків виробничим підрозділам позивача (зокрема, через їхню невідповідність Формі №4 "Час пуску енергоблоків ТЕС та блочних ТЕЦ з різних теплових станів в весняно-літній період 2021 р."), з огляду на необхідність забезпечення ОСП та користувачами системи передачі/розподілу операційної безпеки під час експлуатації системи передачі у складі об`єднаної енергетичної системи України, заходи забезпечення позову щодо заборони ПрАТ "НЕК "Укренерго" надавати та скасовувати попередні диспетчерські команди Відокремленим підрозділам - тепловим електричним станціям АТ "ДТЕК Західенерго" без урахування нормативу часу пуску енергоблоків у залежності від їх теплового стану, встановлених Формою №4 "Час пуску енергоблоків ТЕС з різних теплових станів" є цілком співмірними та адекватними.
1.9.Суди вважають, що такі заходи забезпечення позову, як заборона відповідачу вчиняти певні дії, мають на меті запобігти невиправданому порушенню прав та інтересів позивача, а отже, невжиття таких заходів може істотно ускладнити ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він і має намір звернутися до суду.
1.10.Водночас суди зазначили, що заява позивача про забезпечення позову у частині дозволу особам які виконують права, обов`язки, повноваження начальника зміни Відокремлених підрозділів - теплових електричних станцій АТ "ДТЕК Західенерго"  не виконувати диспетчерські команди ПрАТ "НЕК "Укренерго", які надаються без урахування нормативу часу пуску енергоблоків в залежності від їх теплового стану, встановлених Формою №4 "Час пуску енергоблоків ТЕС з різних теплових станів" та якими скасовуються диспетчерські команди ПрАТ "НЕК "Укренерго", які було прийнято до виконання та які фактично виконуються Відокремленими підрозділами - теплових електричних станцій АТ "ДТЕК Західенерго"  не підлягає задоволенню.

2.Короткий зміст вимог касаційної скарги. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
2.1.ПрАТ "НЕК  "Укренерго" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.08.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2021 та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви АТ "ДТЕК Західенерго" про забезпечення позову в повному розмірі.
2.2.Підставою касаційного оскарження скаржник зазначає неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
2.3.За твердженнями скаржника, вживаючи заходи забезпечення позову,  судами не надано належної оцінки обґрунтованості доводів позивача, не враховано, що предметом позову є визнання неправомірними дій/бездіяльності до вже наявної конкретної ситуації, до вже наявного, на думку позивача, порушеного права. Суть позовних вимог позивача не полягає у зміні наявних правовідносин, предметом позову не є вчинення дій на майбутнє, тому заборона вчинення дій протягом періоду часу, що не входить до предмета спору, не може бути задоволена, адже не стосується виконання рішення про зобов`язання визнати неправомірними вже вчинені за конкретні періоди конкретні дії (надані команди).
2.4.На переконання скаржника, невжиття заходів забезпечення позову не може призвести до порушення прав та інтересів позивача, оскільки вирішення   питання   щодо   правомірності/неправомірності   дій ПрАТ "НЕК  "Укренерго"  за певний період, що не є предметом спору, не призводить до виникнення  у відповідача зобов`язань утриматися від вчинення таких дій на майбутнє.
2.5.Застосувавши обмеження, що не пов`язані з предметом спору, судом не вжито співмірних та адекватних заходів забезпечення позову; судом враховано виключно інтереси позивача, при цьому не враховано інтереси відповідача, оскільки, якщо позивачем буде подано пропозицію на балансуючу енергію на розвантаження/завантаження, яка економічно менш вигідна, ніж пропозиція будь-якого іншого учасника ринку, відповідач, при її активації, буде зобов`язаний керуватися резолютивною частиною ухвали суду про забезпечення позову, а не ринковими механізмами, як це передбачено правилами ринку. Зазначене, у свою чергу, призведе до фінансових втрат, оскільки відповідач буде змушений придбавати більш дорогу балансуючу енергію.
2.6.Також скаржник зазначив, що Форма №4 "Час пуску енергоблоків ТЕС з різних теплових станів" є документом внутрішнього користування позивача, жодним нормативно-правовим актом не передбачено, що в момент надання диспетчерських команд тепловим електричним станціям, оператору системи передачі (відповідачу) необхідно враховувати нормативи часу пуску енергоблоків в залежності від їх теплового стану, встановлених Формою №4.
2.7.АТ "ДТЕК Західенерго" подало відзив, в якому не погоджується з доводами касаційної скарги, просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін. У відзиві на касаційну скаргу позивач посилається, зокрема, на ухвалення судових рішень з дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права з мотивів, наведених в оскаржуваних судових рішеннях.

3.Розгляд касаційної скарги
3.1.Верховний Суд ухвалою від 18.04.2022 прийняв до розгляду касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2021 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.08.2021 у справі №910/12411/21. Перегляд постанови Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2021 та ухвали Господарського суду міста Києва від 19.08.2021 у справі №910/12411/21 за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"  вирішив здійснити в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
3.2.Матеріали  оскарження  ухвали Господарського суду міста Києва від 19.08.2021 у справі №910/12411/21 надійшли на адресу Верховного Суду 30.05.2022, у зв`язку з чим розгляд справи здійснюється у розумний строк.

4.Позиція Верховного Суду
4.1.Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
4.2.За змістом наведеної норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.
4.3.Згідно з положеннями частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
4.4.При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову оцінюється обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
4.5.Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.
4.6.Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
4.7.Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.
4.8.Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.
4.9.Верховний Суд зазначає, що, оскільки у даному випадку позивач звернувся до суду з немайновими позовними вимогами, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
4.10.При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, зокрема  у постановах від 25.02.2019 у справі №924/790/18, від 11.10.2019 у справі №910/4762/19, від 21.02.2020 у справі № 910/9498/19, від 30.09.2020 у справі №910/19113/19, від 30.11.2020 у справі 910/217/20, від 17.12.2020 у справі №910/11857/20, від 15.01.2021 у справі №914/1939/20, від 13.05.2021 у справі  №916/2761/20).
4.11.Водночас, вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів усіх учасників; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу. Вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності учасників правовідносин. 
4.12.Крім того, при вирішенні питання про забезпечення позову необхідно виходити з законодавчо встановленої заборони незаконного втручання органів державної влади, в тому числі і судів, у господарські відносини. 
4.13.Статтею 6 Господарського кодексу України передбачено принцип свободи підприємницької діяльності, який  кореспондується з принципом розмінності (стаття 3 Цивільного кодексу України), що, в свою чергу, надає відповідачу право розраховувати на те, що його господарська діяльність під час розгляду спору по суті не зазнаватиме з боку держави свавільного утиску.
4.14.Вказане узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 04.06.2020 у справі № 910/17775/19.
4.15.До того ж, згідно з частиною шостою статті 44 Закону "Про ринок електричної енергії" yci оперативні команди i розпорядження оператора системи передачі  підлягають  беззаперечному виконанню всіма суб`єктами господарювання, об`єкти електроенергетики яких підключені до OEC України. Втручання в диспетчерське (оперативно-технологічне) управління OEC України з боку державних органів, політичних партій, рухів та громадських організацій забороняється.
4.16.Тобто, приписами вищезазначеної статті чітко встановлено заборону органам державної влади, до яких відносяться i органи судової влади, втручатися в диспетчерське управління OEC України.
4.17.Натомість, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, заборонивши вчинення певних дій, фактично втрутився в диспетчерське (оперативно-технологічне) управління об`єднаною енергетичною системою, яке здійснюється відповідачем на майбутнє, дійшовши висновків про неправомірність дій відповідача, позаяк заборонив вчиняти дії, які позивач в позові вважає неправомірними.  
4.18.Тобто, судом заборонено здійснювати певну господарську діяльність  у весь період розгляду справи, яка в разі визнання позову безпідставним, не зможе бути поновлена ретроспективно так, щоб за період забезпечення позову гарантовано було належне функціонування ринку електричної енергії. Таке забезпечення не забезпечує балансу інтересів сторін спору до вирішення його по суті.
4.19.При цьому, в силу вищенаведених норм позивач не довів, а суди не навели необхідності та доцільності вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ПрАТ "НЕК  "Укренерго"  надавати та скасовувати попередні диспетчерські команди Відокремленим підрозділам - тепловим електричним станціям АТ "ДТЕК Західенерго", без урахування нормативу часу пуску енергоблоків в залежності від їх теплового стану, встановлених Формою №4 "Час пуску енергоблоків ТЕС з різних теплових станів".
4.20.Також суди залишили поза увагою предмет позову, з яким позивач звернувся до суду, та яким (предметом) є визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії до вже наявної конкретної ситуації, до вже, як на думку позивача, наявного порушеного права, а не зміна наявних правовідносин,  вчинення дій на майбутнє. Суди не врахували того, що заходи забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову, натомість фактично вжиті судом заходи забезпечення позову у цій справі стосуються правовідносин на майбутнє, а отже не пов`язані з предметом спору в цій справі.
4.21.Вказане узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 16.02.2022 у справі № 910/12405/21 та від 18.02.2022 у справі № 910/12404/21.
4.22.При цьому необхідно зазначити, що невжиття таких заходів забезпечення позову не може призвести до порушення прав та інтересів позивача, адже вирішення  питання   щодо   правомірності/неправомірності дій ПрАТ "НЕК  "Укренерго"  за певний період, що є предметом спору, не призводить до виникнення зобов`язань у відповідача утриматися від вчинення таких дій на майбутнє.
4.23.З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що  вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову, не відповідають вимогам статей 136, 137 ГПК України щодо розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, доведеності обставин реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача у разі невжиття судом заявлених заходів забезпечення позову, порушують принцип співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами.
4.24.Інші доводи сторін, зокрема позивача, який у відзиві на касаційну скаргу викладає обставини щодо протиправної, на його думку, поведінки відповідача, цитує висновки судів попередніх інстанцій, викладені в оскаржуваних судових рішеннях,  фактично стосуються вирішення справи по суті спору, тому не можуть бути предметом розгляду суду касаційної інстанції за результатами перегляду судового рішення щодо вирішення заяви про забезпечення позову.

5. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
5.1.Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції, за результатами розгляду касаційної скарги, має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.
5.2.Відповідно до частин 1 та 3 статті 311 ГПК України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
5.3.Зважаючи на те, що судами першої та апеляційної інстанцій порушено норми процесуального права у розгляді питання про забезпечення позову у справі, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення касаційної скарги та скасування ухвали та постанови в частині задоволення заяви про забезпечення позову з ухваленням у скасованій частині нового рішення про відмову в задоволенні заяви АТ "ДТЕК Західенерго" про забезпечення позову. При цьому в частині, в якій у задоволенні заяви про забезпечення позову було відмовлено, оскаржувані судові рішення підлягають залишенню в силі.

6. Розподіл судових витрат
6.1.Оскільки  розподіл судових витрат здійснюється за результатами прийняття рішення суду по суті спору, заява скаржника про стягнення судового збору за подання апеляційної скарги на даний час є передчасною, а тому залишається без розгляду.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 311, 314, 315, 317  ГПК України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :
1.Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" задовольнити частково.
2.Ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.08.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2021 у справі №910/12411/21 в частині вжитих заходів забезпечення позову скасувати. В цій частині ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" про забезпечення позову відмовити.
3.В іншій частині ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.08.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2021 у справі №910/12411/21 залишити в силі.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                  С.В. Бакуліна

Судді                                                                                               О.Р. Кібенко

                                                                                                        Л.В. Стратієнко