ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2022 року 
м. Київ
справа № 520/1795/19
адміністративне провадження № К/9901/25584/19 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Жука А.В.,
суддів: Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
розглянувши в порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області   на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2019 року у складі колегії: головуючого судді Рєзнікової С.С., суддів: Лях О.П. , Калитки О. М.),
ВСТАНОВИВ:
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.  ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції України в Харківській області (далі - ГУНП в Харківській області, відповідач), в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив суд:
- визнати незаконним та скасувати наказ ГУНП в Харківській області № 89 від 04.02.2019 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності підполковника поліції ОСОБА_1 , заступника начальника Кегичівського ВП Сахновщинського ВП ГУНП в Харківській області, та накладення дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в Національній поліції України;
- визнати незаконним та скасувати наказ ГУНП в Харківській області № 42 о/с від 05.02.2019 в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 , заступника начальника Кегичівського ВП Сахновщинського ВП ГУНП в Харківській області, з Національної поліції України у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби;
- визнати незаконним та скасувати наказ ГУНП в Харківській області № 84 о/с від 27.03.2019 в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 , заступника начальника Кегичівського ВП Сахновщинського ВП ГУНП в Харківській області, з Національної поліції України у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби;
- визнати незаконним та скасувати наказ ГУНП в Харківській області № 104 о/с від 16.04.2019 в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 , заступника начальника Кегичівського ВП Сахновщинського ВП ГУНП в Харківській області, з Національної поліції України у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби;    
- поновити ОСОБА_1 в Національній поліції України на посаді заступника начальника Кегичівського ВП Сахновщинського ВП ГУНП в Харківській області;
- стягнути з    Головного управління Національної поліції України в Харківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 24.02.2019 по день фактичного поновлення на службі в Національній поліції України, який на дату подання заяви 02.05.2019 складає 37222 грн 52 коп.
- допустити до негайного виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Кегичівського ВП Сахновщинського ВП ГУНП в Харківській області та стягнення середнього грошового забезпечення у межах суми стягнення за один місяць.
2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що оскаржувані накази ГУНП в Харківській області є незаконними та підлягають скасуванню, оскільки суперечать фактичним обставинам та не узгоджуються із нормами чинного законодавства , яке регулює порядок та підстави притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення працівника Національної поліції.
3. Позивач вказував, що відповідач передчасно та упереджено виніс наказ № 84 о/с від 27.03.2019, без з`ясування дійсних обставин, у тому числі й можливого перебування позивача на лікарняному, без отримання додаткових пояснень та додаткових довідок. Позивач зазначав, що відповідач не ознайомлював його з оскаржуваним наказом;  фактично з текстом наказу позивач ознайомився  після отримання з ГУНП Харківській області відповіді на адвокатський запит; вирок суду, який набрав законної сили і яким би позивач був визнаний винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3  статті 368 КК України, на даний час відсутній, у зв`язку з чим позивач вважає, що підстави для застосування до нього пункту 6 частини 1  статті 77 Закону України «Про національну поліцію»  відсутні, оскільки дисциплінарне стягнення застосовано за відсутності обставин, встановлених відповідно до чинного законодавства України, тобто передчасно.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
4. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.05.2019 у задоволенні позову відмовлено. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.
5. Обґрунтовуючи вказане судове рішення суд першої інстанції вказував, що наявність судового рішення, яким буде встановлено вину ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3  статті 368 КК України, не є визначальним для проведення службового розслідування та застосування до особи дисциплінарних стягнень.
6. Таким чином, викриття працівниками СБ України підполковника поліції ОСОБА_1 у отриманні неправомірної вигоди від громадянина ОСОБА_2 за невтручання в комерційну діяльність останнього та не притягнення його до адміністративної або кримінальної відповідальності, за висновками службового розслідування свідчить про порушення позивачем вимог частини 1 статті  22, частини 1 статті  24 Закону України "Про запобігання корупції»  та пункту 3 частини 1  статті 23 Закону України «Про Національну поліцію».
7. Суд першої інстанції зазначав, що встановлені під час службового розслідування обставини свідчать про те, що провина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку в даному випадку проявляється у прямому умислі, тобто останній свідомо допускав настання несприятливих наслідків після вчинення ним даних дій.
8. Щодо твердження позивача стосовно того, що лише у разі набрання законної сили обвинувальним вироком суду стосовно ОСОБА_1 , у відповідача з`являється правові підстави для прийняття наказу про звільнення позивача зі служби в Національній поліції України, суд першої інстанції зазначаа, що набрання законної сили судовим рішенням про притягнення особи до відповідальності за вчинення кримінального правопорушення є окремою підставою для звільнення особи зі служби. В даному випадку звільнення відбулось за порушення службової дисципліни, вина позивача у скоєнні якого встановлюється у визначеному законом порядку за результатами службового розслідування, а тому такі посилання позивача суд вважає безпідставними.
9. Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що наказ ГУНП в Харківській області № 89 від 04.02.2019 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності підполковника поліції ОСОБА_1 , заступника начальника Кегичівського ВП Сахновщинського ВП ГУНП в Харківській області, та накладення дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в Національній поліції України, винесений на підставі та у спосіб передбачений чинним законодавством, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.
10. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 01.08.2019 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.05.2019 року по справі № 520/1795/19 скасовано. Прийнято постанову, якою  адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії задоволено:
Визнано незаконним та скасовано наказ ГУНП в Харківській області № 89 від 04.02.2019 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності підполковника поліції ОСОБА_1 , заступника начальника Кегичівського ВП Сахновщинського ВП ГУНП в Харківській області, та накладення дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в Національній поліції України.
Визнано незаконним та скасовано наказ ГУНП в Харківській області № 42 о/с від 05.02.2019 в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 , заступника начальника Кегичівського ВП Сахновщинського ВП ГУНП в Харківській області, з Національної поліції України у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.
Визнано незаконним та скасовано наказ ГУНП в Харківській області № 84 о/с від 27.03.2019 в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 , заступника начальника Кегичівського ВП Сахновщинського ВП ГУНП в Харківській області, з Національної поліції України у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.
Визнано незаконним та скасовано наказ ГУНП в Харківській області № 104 о/с від 16.04.2019 в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 , заступника начальника Кегичівського ВП Сахновщинського ВП ГУНП в Харківській області, з Національної поліції України у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.                
Поновлено ОСОБА_1 в Національній поліції України на посаді заступника начальника Кегичівського ВП Сахновщинського ВП ГУНП в Харківській області;
Стягнуто з  Головного управління Національної поліції України в Харківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 24 лютого 2019 року по день фактичного поновлення на службі в Національній поліції України, який на дату прийняття судом рішення від 01.08.2019 складає 72255 (сімдесят дві тисячі двісті п`ятдесят п`ять) грн. 48 коп.
Допущено до негайного виконання постанову в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Кегичівського ВП Сахновщинського ВП ГУНП в Харківській області та стягнення середнього грошового забезпечення у межах суми стягнення за один місяць.
11. Суд апеляційної інстанції виходив з того, що притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, є окремими підставами для звільнення зі служби в поліції та припинення служби в поліції, не пов`язаними (не зумовленими) із притягненням особи до дисциплінарної відповідальності. Акцентуючи увагу на тому, що  Закон України «Про національну поліцію»  виокремлює зазначені підстави для звільнення зі служби в поліції, колегія суддів звертала увагу на те, що вчинення особою-поліцейським діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного; притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, на підставі судового рішення, що набрало законної сили, є підставами для звільнення зі служби в поліції. Проте це інші підстави і їх не слід ототожнювати із підставами для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності.
12. Суд апеляційної інстанції зазначав, що зміст Висновку службового розслідування фактично тотожний змісту повідомлення про підозру підполковнику поліції ОСОБА_1 по кримінальному провадженню, внесеному 26 листопада 2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №42018220000001523 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3  статті 368 КК України, вирок по якому на час розгляду справи не ухвалено.
13. Окрім того, колегія суддів вважала, що реальна можливість надати пояснення у ОСОБА_1 з`явилась 01 лютого 2019 року, однак в цей же день було закінчено службове розслідування.
14. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що факт порушення ОСОБА_1 саме службової дисципліни відповідачем в ході службового розслідування не встановлений, належними та допустимими доказами не доведений.
15. Враховуючи вищевикладене колегія суддів зазначала, що обраний вид дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції, не відповідає критеріям, встановленим частиною 2  статті 2 КАС України, щодо обґрунтованості та пропорційності, оскільки при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо. Тобто, необхідною умовою для накладення стягнення є така ознака порушення службової дисципліни, як вина працівника, наявність якої має бути обов`язково доведена роботодавцем.
16. За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наказ ГУНП в Харківській області № 89 від 04.02.2019 про притягнення до дисциплінарної відповідальності підполковника поліції ОСОБА_1 , прийнятий без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, та з порушенням принципу розсудливості, а отже підлягає скасуванню.            
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву на неї
17.   Не погодившись із судовим рішенням суду апеляційної інстанції, Головне управління Національної поліції в Харківській області  звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 01.08.2019, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.05.2019 року по справі № 520/1795/19 залишити в силі.
18. В обґрунтування поданої скарги касатор зазначає, що порушення службової дисципліни ОСОБА_1 підтверджується поясненнями начальника Кегичівського ВП підполковника поліції ОСОБА_3 , заступника начальника Кегичівського ВП - начальника СВ капітана поліції ОСОБА_4 , старшого слідчого СВ Кегичівського ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 та слідчого СВ Кегичівського ВП лейтенанта поліції ОСОБА_6 , інформаційною довідкою про викриття позивача та реєстрацію інформації в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за № 133, ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 30.01.2019 у справі № 640/894/19 щодо розгляду клопотання старшого слідчого 3-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області капітана юстиції Скібо С.Ю. по кримінальному провадженню № 42018220000001523 від 26.11.2018 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .
19. З урахуванням викладеного службовим розслідуванням встановлено, що підполковник поліції ОСОБА_7 допустив порушення службової дисципліни, що виразилось в порушенні статті 22, частини 1 статті 24 Закону України «Про запобігання корупції», пункту 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», у частині використання своїх службових повноважень та пов`язаних з цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди, не реагування на виявлене правопорушення; підпункту 6 пункту 3 статі 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у частині не утримання від протиправних дій, які підривають авторитет Національної поліції України; абзацу 5 пункту 1 розділу II, пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, у частині не дотримання норм професійної етики, антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних із службою в Національній поліції України визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України; пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», у частині не дотримання Конституції України законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, не професійного виконання своїх службових обов`язків.
20. Касатор зазначає, що прийнявши присягу, ОСОБА_7 зобов`язався присвятити свою діяльність служінню Українському народові і Україні, урочисто присягнув неухильно додержуватися Конституції та законів України, сумлінно виконувати свої службові обов`язки, сприяти утвердженню верховенства права, законності та правопорядку, захищати права і свободи людини і громадянина, інтереси суспільства і держави, чесно, сумлінно і неупереджено виконувати свої обов`язки, з гідністю нести високе звання поліцейського.
21. Касатор вказує, що комісія, яка проводила службове розслідування, не встановлювала наявності чи відсутності в діях ОСОБА_7 злочину, а встановила саме грубе порушення службової дисципліни, що унеможливлює подальше проходження служби. Тому і було прийнято рішення про звільнення зі служби ОСОБА_1 .
22. Касатор вважає, в контексті даних обставин справи, та судової практики слід зауважити, що наявність судового рішення, яким буде встановлено вину ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 368 КК України, не є визначальним для проведення службового розслідування та застосування до особи дисциплінарного стягнення. Притягнення особи до відповідальності за вчинення кримінального правопорушення є окремою підставою для звільнення особи зі служби. В даному випадку, звільнення відбулось за порушення службової дисципліни, вина позивача у скоєнні якого встановлена у визначеному законом порядку. Вина позивача у вчиненні кримінального правопорушення в ході службового розслідування не встановлювалася.
ІІ. РУХ АДМІНІСТРАТИВНОЇ СПРАВИ В СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
23. Касаційна скарга Головного управління Національної поліції в Харківській області  до Верховного Суду надійшла 06 вересня 2019 року.
24. Ухвалою Верховного Суду від 10.10.2019 відкрито касаційне провадження за скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області  на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2019 року у справі №520/1795/19.
25. Ухвалою Верховного Суду від 08.07.2022 дана справа призначена до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.
ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
26. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 07 листопада 2015 року ОСОБА_7  прийнятий на службу до Головного управління Національної поліції в Харківській області та з 06 березня 2018 року наказом ГУНП в Харківській області № 59 о/с призначений на посаду заступника  начальника Кегичівського відділення поліції Сахновщанського відділу поліції ГУНП в Харківській області.
27. 28 січня 2019 року до ГУНП в Харківській області з Кегичівського ВП надійшла інформація про те, що цього ж дня працівниками Управління СБ України в Харківській області, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова Садовського К.С. від 17.01.2019, проводяться обшуки у службових кабінетах заступника начальника Кегичівського ВП підполковника поліції ОСОБА_1 , начальника вказаного відділення поліції, підполковника поліції ОСОБА_3 та інших службових приміщеннях Кегичівського ВП.
28. Наказом ГУНП в Харківській області № 170 від 29.01.2019 призначено службове розслідування та відсторонено від виконання службових обов`язків (посади) позивача за вказаними вище обставинами.
29. Під час службового розслідування з`ясовано, що 26 листопада 2018 року слідчим відділом Управління СБ України в Харківській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42018220000001523 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3  статті 368 КК України, відомості щодо протиправних дій заступника начальника Кегичівського ВП підполковника поліції ОСОБА_1 .
30. В рамках вказаного кримінального провадження задокументований факт отримання наприкінці 2018 року підполковником поліції ОСОБА_1 першої частини неправомірної винагороди у сумі 11100 гривень від місцевого мешканця громадянина ОСОБА_2 за невтручання в комерційну діяльність останнього та непритягнення його до адміністративної або кримінальної відповідальності. У подальшому 28 січня 2019 року у с. Андріївка Кегичівського району Харківської області підполковник поліції ОСОБА_1 отримав від громадянина «М» другу частину неправомірної винагороди в розмірі 14400 гривень. Вищевказані грошові кошти були вилучені у підполковника поліції ОСОБА_1 під час затримання.
31.  28 січня 2019 року підполковника поліції ОСОБА_1 затримано у порядку  статті 208 КПК України.
32. 29 січня 2019 року старшим слідчим 3-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області капітаном юстиції Скібо С.Ю. повідомлено підполковнику поліції ОСОБА_1 про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частини 3  статті 368 КК України.
33. 30 січня 2019 головою дисциплінарної поліції запропоновано підполковнику поліції ОСОБА_1 надати пояснення з приводу обставин його  затримання 28 січня 2019 року. Однак позивач відмовився надавати пояснення за фактом проведення службового розслідування, призначеного наказом від 29.01.2019. Будь-яких документів, клопотань від позивача до дисциплінарної комісії не надходило, про намір їх надати позивач не повідомляв.
34. 30 січня 2019 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова Садовського К.С. підполковнику ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави, саме 153 тисячі гривень.
35. У ході службового розслідування опитано начальника Кегичівського ВП підполковника поліції ОСОБА_10 , заступника начальника Кегичівського ВП - начальника СВ капітана поліції ОСОБА_4 , старшого слідчого СВ Кегичівського ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 та слідчого СВ Кегичівського ВП лейтенанта поліції ОСОБА_6 . Вказані особи повідомили, що 28 січня 2019 року вони поверталися до Кегичівського відділення поліції на автомобілі «Mitsubishi Outlander», який належить підполковнику поліції ОСОБА_1 , рухались із Сахновщинського ВП ГУНП в Харківській області, де проводилась нарада при начальникові вказаного відділу поліції. Зупинилися біля магазину, розташованого у с. Андріївка Кегичівського району Харківської області і вийшли з автомобілю кожний за своєю потребою. Приблизно через 5-7 хвилин вони були запрошені працівниками Служби безпеки України до автомобілю «Ореl», біля якого перебували підполковник поліції ОСОБА_1 у кайданках та працівники Служби безпеки України. Після цього працівники Управління СБ України в Харківській області вилучили у підполковника поліції ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 14400 гривень, номіналом по 200 гривень, та повідомили останньому, що він затриманий у порядку  статті 208 КПК України  за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3  статті 368 КК України. У подальшому працівники Служби безпеки України провели обшук автомобіля, який належить ОСОБА_1 .
36. Також у ході моніторингу мережі Інтернет дисциплінарною комісією з`ясовано, що вказана подія за участю заступника начальника Кегичівського ВП підполковника поліції ОСОБА_1 набула суспільний резонанс та була висвітлена у регіональних та загальнодержавних засобах масової інформації.
37. Відповідно до висновку службового розслідування за фактом унесення до ЄРДР відомостей про скоєне кримінальне правопорушення поліцейським від 01.02.2019 за результатами вказаного службового розслідування дисциплінарна комісія вважала б за порушення вимог статті  22, частини 1 статті  24 Закону України «Про запобігання корупції», пункту 3 частини 1  статті 23 Закону України "Про Національну поліцію»  у частині використання своїх службових повноважень та пов`язаних з цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди, не реагування на виявлене правопорушення, підпункту 6 пункту 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, у частині не утримання від протиправних дій, які підірвали авторитет Національної поліції України, абзацу 5 пункту 1 розділу 11, пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених  наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, у частині не дотримання норм професійної етики, антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених  Законами України "Про Національну поліцію", «Про  запобігання корупції»  та іншими актами законодавства України, пунктів частини 1  статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», у частині не дотримання положень  Конституції України, законів України та інших нормативно правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, не професійного виконання своїх службових обов`язків, заступника начальника Кегичівського ВП підполковника поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в поліції.
38. 04 лютого 2019 року видано наказ ГУПП в Харківській області № 89 «Про застосування дисциплінарних стягнень до працівників ГУПП в Харківській області», яким до ОСОБА_1 за порушення службової дисципліни, що виразилось у порушенні статті  22, частини 1 статті  24 Закону України «Про запобігання корупції», пункту 3 частини і  статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», підпункту 6 пункту з статі 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзацу 5 пункту розділу II, пункту з розділу IV Правил стичної поведінки поліцейських, затверджених  наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, пунктів 1,2 частини 1  статті 18 Закону України «Про Національну поліцію»  застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
39. Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області № 42 о/с від 05.02.2019 звільнено зі служби в поліції згідно з  Законом України «Про національну поліцію»  за пунктом 6 частини 1 статті 77  у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби: підполковника поліції ОСОБА_1 (НОМЕР_1), заступника начальника Кегичівського відділення поліції Сахновщинського відділу поліції ГУНП в Харківській області, з 05 лютого 2019 року, з виплатою компенсації невикористаної частини щорічної чергової оплачуваної відпустки з 01 січня 2019 року по 05 лютого 2019 року у кількості 4 діб.
40. Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області № 84 о/с від 27.03.2019 внесено зміни до наказу ГУНП в Харківській області від 05.02.2019 № 42 о/с в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 (НОМЕР_1), заступника начальника Кегичівського відділення поліції Сахновщинського відділу поліції ГУНП в Харківській області, за пунктом 6 частини 1 статті 77   (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) Закону України «Про Національну поліцію»  з 05 лютого 2019 року, з виплатою компенсації за невикористану частину щорічної чергової оплачуваної відпустки з 01 січня 2019 року по 05 лютого 2019 року у кількості 4 діб та встановлення стажу служби в поліції на день звільнення для встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки складає - 22 р. 05 міс. 20 дн., у календарному обчисленні складає - 22 р. 05 міс. 20 дн., час навчання - не має, у пільговому обчисленні (без урахування вислуги в календарному обчисленні) - 05 рок. 00 міс. 01 дн., змінити: вважати його звільненим з 14 лютого 2019 року, з виплатою компенсації за частину невикористаної щорічної чергової оплачуваної відпустки за період з 01 січня 2019 року по 05 лютого 2019 року у кількості 4 діб, встановивши стаж служби в поліції на день звільнення для встановлення і поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки складає - 22 р. 05 міс. 29 дн., у календарному обчисленні складає - 22 р. 05 міс. 29 дн., час навчання - не має, у пільговому обчисленні (без урахування вислуги в календарному обчисленні) - 04 р. 11 міс. 29 дн.
41. Підставою для видання вказаного  наказу  стали наказ ГУНП в Харківській області від 04.02.2019 № 89, лист начальника відділу правового забезпечення ГУНП в Харківській області від 25.03.2019, листок непрацездатності від 04.02.2019 серії АДП № 521063, виданий КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Красноградського району Харківської області».
42. Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області № 104 о/с від 16.04.2019 внесено зміни до пункту наказу ГУНП в Харківській області від 05.02.2019 № 42 о/с з урахуванням внесених змін наказом ГУНП в Харківській області від 27.03.2019 № 84 о/с, щодо звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 (НОМЕР_1), начальника Кегичівського відділення поліції Сахновщинського відділу поліції ГУНП в Харківській області, за пунктом 6 частини 1 статті 77   (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби)  Закону України «Про Національну поліцію»  з 14 лютого 2019 року, змінити: вважати його звільненим з 23 лютого 2019 року, з виплатою компенсації за частину невикористаної щорічної чергової оплачуваної відпустки за період з 01 січня 2019 року по 05 лютого 2019 року у кількості 4 діб, встановивши стаж служби в поліції на день звільнення для встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки - 22 р. 06 міс. 08 дн., у календарному обчисленні - 22 р. 06 міс. 08 дн., час навчання - немає, у пільговому обчисленні (без урахування вислуги в календарному обчисленні) - 04 р. 11 міс. 29 дн.
43. Підставою для видання вказаного  наказу  стали наказ ГУНП в Харківській області від 04.02.2019 №89, лист начальника відділу правового забезпечення ГУНП в Харківській області від 16.04.2019, листок непрацездатності від 14.02.2019 серії АДП № 521157, виданий КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Красноградського району Харківської області».
IV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ ТА ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
44. Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року №4бО-ІХ, що набрав чинності 8 лютого 2020 року, внесено ряд змін до Кодексу адміністративного судочинства України (далі - «КАС України»), зокрема до Глави 2 «Касаційне провадження» Розділу III «Перегляд судових рішень».
45. Разом з тим, пунктом 2 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
46. Оскільки касаційна скарга подана до набрання чинності Законом України від 15 січня 2020 року №460-1Х, то здійснюючи касаційний перегляд справи Верховний Суд керується положеннями КАС України, які діяли до набрання чинності вказаним Законом, тобто у редакції Кодексу, чинній до 8 лютого 2020 року.
47. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги і на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
48. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 КАС України).
49. Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Верховного Суду зазначає наступне.
50. Законом України "Про Національну поліцію"  визначено правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.
51. Частиною 1  статті 1 Закону України "Про Національну поліцію"  встановлено, Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
52. За визначенням  статті 3 Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується  Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до  Конституції  та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
53. Відповідно до частини 1  статті 17 Закону України "Про Національну поліцію"  поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
54. Відповідно до частини 1 статті 18 Закону поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень  Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.
55. Частиною 2 статті 18 Закону встановлено, що поліцейський зобов`язаний професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
56. Відповідно до частини 1  статті 19 Закону України "Про національну поліцію"  поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону у разі вчинення протиправних діянь.
57. Частиною 2  статті 19 Закону України "Про національну поліцію"  встановлено підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності.
58. Відповідно до пункту 6 частини 1  статті 77 Закону України «Про Національну поліцію»  поліцейський звільняється зі служби у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
59. Відповідно до частин 1, 2,  статті 1 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України"  (далі - Дисциплінарний статут) службова дисципліна - дотримання поліцейським  Конституції  і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
60. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
61. Пунктами 1, 6 Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених  статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.
62. Згідно з частиною 1 статтею 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
63. Дисциплінарним проступком, відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту, визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
64. Частинами 1, 2, 4 статті 14 Дисциплінарного статуту встановлено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
65. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
66. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
67. Відповідно до частин 1, 2 статті 18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.
68. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених  Кримінальним процесуальним кодексом України,  законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю»  та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.
69. Відповідно до вимог  статті 22 Закону України «Про запобігання корупції»  особам, зазначеним в підпункті «з» (поліцейські) пункту 1 частини 1  статті 3 цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної виголи (грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального чи негрошового характеру, які обіцяють, пропонують, надають або одержують без законних на те підстав) для себе чи інших осіб.
70. Згідно з частиною 1  статті 24 Закону України «Про запобігання корупції»  особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняні до них особи у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: 1) відмовитися від пропозиції; 2) за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; 3) залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; 4) письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.
71. Відповідно до частини 3  статті 11 Закону України "Про Національну поліцію"  рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.
72. Відповідно частини 1 статті  64 Закону України "Про Національну поліцію"  особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися  Конституції  та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".
73. Метою Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених  наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.
74. Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень  Конституції  та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені  Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до  Конституції  та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.
75. Відповідно до пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених  наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, поліцейський за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.
76. Згідно з абзацом 5 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених  Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції»  та іншими актами законодавства України.
77. Необхідно звернути увагу, що зі змісту присяги працівника поліції слідує, що його поведінка має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, стверджувати та відстоювати честь і гідність свого звання, несучи відповідальність перед державою і суспільством та вживати заходів задля підвищення авторитету і позитивного іміджу органів поліції.
78. Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення таких дій, які підривають довіру    та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.
79. За статтею 14 Дисциплінарного статуту, обставини дисциплінарного проступку підлягають з`ясуванню під час проведення службового розслідування і в разі підтвердження факту його вчинення на поліцейського повинно бути накладене дисциплінарне стягнення, у тому числі, шляхом його звільнення зі служби, що є крайнім заходом дисциплінарного впливу.
80. З урахуванням положень частини 2 статті 5 Дисциплінарного статуту, притягнення працівника поліції до дисциплінарної відповідальності є самостійним юридичним наслідком, який настає у разі скоєння ним дисциплінарного проступку. Обставини, що передували притягненню особи до даного виду відповідальності, можуть потягнути за собою настання інших наслідків у вигляді адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, але, це не може слугувати підставою для звільнення працівника поліції саме від дисциплінарної відповідальності.
81. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 18.04.2019 у справі №804/1831/16.
82. Однією із загальних рис дисциплінарної відповідальності, якою вона відрізняється від інших видів юридичної відповідальності, є можливість її застосування без рішення суду на підставі вчинення дисциплінарного проступку.
83. Аналіз співвідношення кримінальної та дисциплінарної відповідальності особи свідчить про те, що перша застосовується за діяння, котре є суспільно небезпечним, охоплюється положеннями  Кримінального кодексу України, та за яке передбачено найбільш суворий захід державного примусу. На відміну від кримінальної відповідальності, дисциплінарна відрізняється тим, що підставою її застосування завжди є порушення встановленої організації праці або порушення загальновстановлених зобов`язань, які можуть бути передбачені службовими обов`язками суб`єкта проступку.
84. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням  статті  6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися в контексті правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 06 жовтня 1982 року у справі «X. v. Austria» про неприйнятність заяви №                 9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 07 жовтня 1987 року у справі «C. v. the United Kingdom» про неприйнятність заяви №11882/85). Більше того, гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11 лютого 2003 року у справі «Ringvold v. Norway», заява № 34964/97).
85. Отже, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.
86. Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 17.06.2021 у справі №804/6242/17, від  22.10.2020 у справі № 826/3499/18, від 17.03.2020 у справі №818/235/17, від 06.02.2020 у справі №300/1406/19, від 22.01.2020 у справі №160/1750/19, та в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.10.2019 у справі №9901/918/18, від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, від 02.10.2018 у справі № 9901/454/18 (П/9901/454/18), від 13.06.2018 у справі  № 800/395/17, від 22.01.2019 у справі № 800/454/17 (П/9901/141/18) тощо.
87. Повертаючись до матеріалів справи та встановлених обставин, можна дійти висновку, що дисциплінарна комісія не вирішувала питання про обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_1 , яке здійснюється в межах кримінального провадження, а лише перевірила викладені у матеріалах службового розслідування відомості на предмет дотримання вимог, що ставляться до посадових осіб органів Національної поліції та наявності в описаних позивача діях складу дисциплінарного проступку.
88. Рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 , хоч і прийнято на підставі відомостей згідно матеріалів кримінального провадження, розпочатого відносно нього за частиною 3 статті 368 КК України, однак ґрунтується на самостійних правових підставах.
89. Тобто судом в межах розгляду цієї справи не досліджувалось питання наявності або відсутності вини в діях позивача щодо вчинення кримінального правопорушення, а надавалась правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення ним дисциплінарного проступку.
90. Колегія суддів зазначає, що враховуючи те, що позивача притягнуто саме до дисциплінарної відповідальності, адміністративний суд під час розгляду справи повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи на предмет наявності в ній ознак дисциплінарного проступку і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.
91. Подібна за змістом позиція висловлена Верховним судом у постанові від 20 травня 2019 року у справі №815/2658/17.
92. Набрання законної сили судовим рішенням про притягнення особи до відповідальності за вчинення кримінального правопорушення є окремою підставою для звільнення особи зі служби. В даному випадку, звільнення відбулось за порушення службової дисципліни, вина позивача у скоєнні якого встановлюється у визначеному законом порядку.
93. Аналогічна позиція міститься в постанові Верховного Суду від 21.12.2018 року у справі №805/623/16-а.
94. Окрім вказаного, як встановлено матеріалами службового розслідування, підставою для накладення дисциплінарного стягнення стало не лише задокументований факт отримання неправомірної вигоди, але й бездіяльність у зв`язку неповідомленням про можливе надходження неправомірної вигоди та не реагування на вказану подію згідно вимог положень статті 24 Закону України «Про запобігання корупції», пункту 3 частини 1  статті 23 Закону України "Про Національну поліцію» тощо.
95. Вчинення навіть одного проступку, який ганьбить звання офіцера поліції, нівелює всі попередні заслуги поліцейського, оскільки дискредитує не лише особу поліцейського, а й поліцію в цілому, як орган, що служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
96. Подібний за змістом висновок висловлений постановою Верховного Суду від 03.05.2018 у справі №810/2073/16.
97. З огляду на сукупність встановлених фактичних обставин, висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах, виходячи із вимог національного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції та доводами касаційної скарги, що звільнення ОСОБА_1 зі служби в Національній поліції України відбулось на підставі та у спосіб передбачений чинним законодавством, та що позовні вимоги є необґрунтованими, а відтак судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії.  
98. Відповідно до частин першої - третьої статті 242 Кодексу адміністративною судочинства України рішення суду має ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
99. Пунктом 4 частини 1 статті 349 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.
100. Відповідно до статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
101. Враховуючи наведене, оцінивши за матеріалами справи та встановленими обставинами доводи касаційної скарги та правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що судом апеляційної інстанції скасовано рішення суду першої інстанції, яке відповідало закону, а тому касаційна скарга підлягає задоволенню, постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 01.08.2019 - скасуванню, із залишенням в силі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.05.2019.
102. З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати не розподіляються.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 352, 355, 356, 359, Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області  задовольнити.
2. Постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2019 року скасувати.
3. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28 травня 2019 року залишити в силі.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді | А.В. Жук Н.М. Мартинюк   Ж.М. Мельник-Томенко