ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/502/22 Справа № 211/7549/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Середня Н.Г. Суддя у 2-й інстанції - Піскун  О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

06 травня 2022 року                                                                м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративно відповідальності ОСОБА_1 на постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 квітня 2022 року, стосовно
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, 

ВСТАНОВИВ:
       Зміст оскарженого судового рішення. 
       Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 квітня 2022 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
       Згідно з постановою суду першої інстанції, 15 листопада 2021 року о 14-33 годині м. Кривий Ріг, Довгинцівський район, вул. Леоніда Бородича, буд. 10, гр.  ОСОБА_1  керуючи транспортним засобом Део Ланос н.з.  НОМЕР_1 при зміні напрямку руху не переконався у безпеці та не надав дорогу при перестроюванні та маневру розвороту, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21083 н.з.  НОМЕР_2 під керуванням водія  ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. 
       Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала. 
       В апеляційній скарзі  ОСОБА_1  просить постанову суду в частині визнання його винуватим скасувати. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд розглянув справу без його участі і не повідомив його про час та дату розгляду, чим позбавив його права надати суду пояснення. Пояснення, які він надавав працівнику поліції є недостовірними, оскільки надавав їх під диктовку і через погане самопочуття не міг їх сформулювати належним чином. Працівники поліції формально склали два протоколи на нього і на іншого водія, пояснивши, що суд розбереться. Вважає, що схема ДТП не відповідає дійсності, на ній неправильно зазначено місце зіткнення, яке фактично відбулося на зустрічній полосі руху на яку водій ОСОБА_2 виїхав, перетнувши подвійну суцільну смугу, перевищивши швидкість. Зазначає, що в момент зіткнення він вже виконував маневр розвороту і в цей час автомобіль під керування ОСОБА_2 допустив з ним зіткнення.
       Позиції учасників апеляційного розгляду.
В судове засідання ОСОБА_1 , потерпілий ОСОБА_2 та його представника не з`явились, про час, дату та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили та із заявою про відкладення судового засідання до суду не звертались.
Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб. 
       Мотиви апеляційного суду. 
Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
       Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався в повному обсязі, а доводи апеляційної скарги є не обґрунтованими і спростовуються матеріалами справи. 
Винуватість ОСОБА_1 підтверджується даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 195816 від 15.11.2021, письмовими поясненнями водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; схемою місця ДТП та фотографіями з місця ДТП, які долучені до матеріалів справи, в тому числі ОСОБА_1 .
Висновки суду про доведеність винуватості  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є законними, обґрунтованими та підтверджуються доказами, наявними в матеріалах справи, яким суд дав належну правову оцінку.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 оспорює правильність встановлення судом механізму ДТП і посилається на те, що схема ДТП не відповідає дійсності, на ній неправильно зазначено місце зіткнення, яке фактично відбулося на зустрічній полосі руху на яку водій ОСОБА_2 виїхав, перетнувши подвійну суцільну смугу, перевищивши швидкість. 
Також, зазначає, що в момент зіткнення він вже виконував маневр розвороту і в цей час автомобіль під керування ОСОБА_2 допустив з ним зіткнення.
Водночас, такі доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 спростовуються фотографіями з місця ДТП та схемою місця ДТП на яких зафіксований осип деталей автомобілів, що є інформативними слідами для встановлення їх місця зіткнення, яке є на лівій смузі руху, за схемою ТЗ № 1, близько до дорожньої розмітки, яка розділяє транспортні потоки. 
Також на схемі ДТП та фотографіях зафіксовані механічні пошкодження транспортних засобів, а саме на автомобілі ВАЗ 21083 пошкоджено середня права частина транспортного засобу і НЕ ушкоджена передня частина автомобіля (передній бампер, права передня фара та праве переднє крило), що виключає можливість настання зіткнення за механізмом, який наводить ОСОБА_1 , а саме, що він вже виконував маневр розвороту і в цей час на зустрічній смузі руху з ним допустив зіткнення автомобіль ВАЗ 21083.
Той факт, що зіткнення автомобілів сталось не на зустрічній смузі руху, окрім наявності відповідно осипу, свідчить і місце розташування автомобіля Део Ланос після зіткнення, який знаходився в лівій смузі руху по напрямку руху, згідно схеми ТЗ № 1.
Суд першої інстанції правильно критично оцінив твердження апелянта щодо неправильності схеми ДТП, так вона складена у присутності  ОСОБА_1 , ним підписана без будь-яких зауважень. 
Апеляційний суд погоджується і з оцінкою місцевого суду письмових пояснень  ОСОБА_1 , які також додані і до апеляційної скарги, які спостовуються його ж письмовими поясненнями від 15.11.2021 року, що були долучені до протоколу, згідно яких «…я…хотів розвернутися в протилежну сторону на розривістій лінії, не помітив автомобіль ВАЗ 2108, який рухався в попутному напрямку і в процесі розвороту я в`їхав йому в бік» (а.с. 5).
Ці пояснення  ОСОБА_1 є достовірними, оскільки узгоджуються з письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , схемою ДТП та фотографіями з місця ДТП.
Таким чином, матеріалами справ підтверджується винуватість,  ОСОБА_1 у порушенні пунктів 10.1, 10.3 ПДР України, згідно з якими перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
У разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку потій смузі, на яку він має намір перестроїтися. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції розглянув справу без його участі, не повідомив його про час та дату розгляду, чим позбавив його права надати суду пояснення.
Суд апеляційної інстанції вважає слушними доводи апеляційної скарги  ОСОБА_1 про порушення судом порядку повідомлення його про час і дату судових засідань і що в матеріалах справи відсутні відповідні повістки, проте в даному випадку це не потягло порушення його права на захист, оскільки він надав суду свої письмові пояснення, надав докази, які він вважав за необхідне подати суду і які отримали належну правову оцінку.
Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЄСПЛ у справі "Пономарев проти України" Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставив питання про його повідомлення, шляхом надсилання смс-повідомлення за номером вказаним в апеляційній скарзі, що й було зроблено апеляційним судом, чим надано можливість взяти особисту безпосередню участь в судовому засіданні в якому він міг би реалізувати свої права, які на його думку були порушенні місцевим судом. 
Проте в судове засідання апеляційного суду останній не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, на надіслав клопотання про відкладення судового засідання або про його проведення в режимі відеоконференції із будь-яким судом м. Кривого Рогу або іншим територіально наближеним до нього судом, або використанням особистих технічних засобів через програму «Easycon».
Доводи апеляційної скарги про розрахунок швидкості руху водія ОСОБА_2 , суд апеляційної інстанції не може прийняті як належні докази, оскільки для встановлення таких даних потрібні експертні знання, при цьому швидкість водія ОСОБА_2 не впливає на наявність порушень в діях водія ОСОБА_1 вимог п.п. 10.1, 10.3 ПДР України в яких його визнано винуватим.
Відомості зі схеми ДТП, яку склав ОСОБА_3 , суд апеляційної інстанції не може визнати доказом, оскільки складена не належним учасником справи, відомості якої суперечать матеріалам справи і є суб`єктивною оцінкою механізму ДТП.
Доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та зводяться до власної переоцінки доказів і незгоди апелянта з висновками суду щодо їх оцінки.
Постанова суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 283 КУпАП є законною, обґрунтованою і достатньо вмотивованою та містить відповіді на всі письмові пояснення  ОСОБА_1 , які він надав суду першої та апеляційної інстанції.
Отже, при розгляді справи порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ст. 124 КУпАП.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 квітня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1  за ст. 124 КУпАП залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

            Суддя                                                                О.П. Піскун