УХВАЛА

25 липня 2022 року 
м. Київ
справа №420/6024/21
адміністративне провадження № К/990/12483/22  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської В.Е., 
суддів - Данилевич Н.А., Шевцової Н.В., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області
на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року
та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2022 року
у справі №420/6024/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, третя особа - Чорноморський відділ ГУ ДМС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, -УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, третя особа - Чорноморський відділ ГУ ДМС в Одеській області про:
- визнання протиправним та скасування рішення ГУ ДМС в Одеській області від 17 липня 2020 року щодо скасування рішення ВГІРФО УМВС України в Одеській області від 03 лютого 2005 року про набуття позивачем громадянства України за територіальним походженням;   
- зобов`язання ГУ ДМС України в Одеській області в особі територіального підрозділу Чорноморського міського відділу ГУ ДМС в Одеській області оформити та видати паспорт громадянина України.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2022 року, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 17 липня 2020 року, яким скасовано рішення УМВС України в Одеській області від 03 лютого 2005 року про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 . У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з такими судовими рішенням суду першої та апеляційної інстанції, відповідачем подано до Верховного Суду касаційну скаргу.Ухвалою Верховного Суду від 28 квітня 2022 року касаційну скаргу повернуто скаржнику у зв`язку із неусуненням недоліків касаційної скарги, визначених в ухвалі про залишення касаційної скарги без руху від 21 лютого 2022 року.23 травня 2022 року касаційна скарга Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області повторно надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 08 червня 2022 року касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області залишено без руху із наданням строку скаржнику для усунення недоліків шляхом подання до касаційного суду касаційної скарги в новій редакції із зазначенням підстав (підстави), на яких подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 КАС України підстави (підстав) (пункт 4 частини другої статті 330 КАС України), з належним її обґрунтуванням.
Належним чином завірену копію указаної ухвали скаржником отримано 16 червня 2022 року, що підтверджується зворотнім повідомленням, яке надійшло на адресу Суду.
04 липня 2022 року до суду надійшла заява про усунення недоліків. 
Перевіривши вказану заяву, слід зазначити, що скаржником так і не усунуто недоліки касаційної скарги, а саме - не обґрунтовано підставу касаційного оскарження, визначену пунктом 4 частини 4 статті 328 КАС України. 
Посилання скаржника на  порушення норм матеріального права (8, 21, 24 Закону України «Про громадянство України», п. 1-3 Розділу І, підпункту 22 пункту 3 розділу II, підпункту 23 пункту 3 розділу II, пункту 88 розділу III Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента від 27 березня 2001 року № 215, Пунктів 55-57 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 № 302 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016 р. №745) та норм процесуального  права (статті 7, 90, 242, 246, 317 КАС України) не є належним обґрунтуванням підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 4 частини 4  статті 328 КАС України  та не містить підстав, передбачених частинами 2 та 3  статті 353 КАС України.
У разі такого посилання необхідно навести порушені судами норми процесуального права, визначені частинами 2 або 3  статті 353 КАС України, які є підставою для скасування судових рішень.
Водночас, в порушення зазначених вимог, скаржником не зазначено про наявність підстав, визначених частинами 2  або 3 статті 353 КАС України, як обов`язкової умови для касаційного скарження судових рішень на підставі пункту 4 частини 4 статті 328 КАС України.
Решта доводів касаційної скарги щодо наявності підстав касаційного оскарження наведено без взаємозв`язку із підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині 4  статті 328 КАС України.
При цьому, з урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За приписами частини другої  статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України  до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених  статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення  статті 169 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої  статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України  позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Оскільки, скаржником у встановлений судом строк не усунуто недоліки касаційної скарги, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 08 червня 2022 року про залишення касаційної скарги без руху та не подано до суду касаційної скарги в новій редакції із зазначенням підстав (підстави), на яких подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 КАС України підстави (підстав) (пункт 4 частини другої статті 330 КАС України), з належним її обґрунтуванням, то касаційна скарга підлягає поверненню.
Враховуючи викладене, касаційна скарга підлягає поверненню скаржнику, оскільки останнім не усунуто недоліки касаційної скарги, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 08 червня 2022 року про залишення касаційної скарги без руху.
Керуючись статтями  169,  332 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2022 року у справі №420/6024/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, третя особа - Чорноморський відділ ГУ ДМС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення - повернути скаржнику.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.            
Суддя-доповідач                                                                                     В. Е. Мацедонська

Судді                                                                                                          Н. А. Данилевич

                                                                                                                   Н. В. Шевцова